Å 
1910] Linnés botaniske ,Prælectiones privatissimæ" 1770. 49 
male Senep. Den lugter ikke, men Dampen som stiger op naar den 
males, vellicererer tunicas nervorum, uden at røre deres medulla, 
herav bliver spasmi og convulsioner i Næsen. Dette simple experi- 
ment viser at spasmi ey komme ab actione sensibilt im ipsos nervos, 
uden i tunicas nervorum. De Engelske giør sin Senap av Sinapis 
alba. Bruges for meget Senap fortæres al peristroma villosa in 
Intestimis og giør dem calleuse, at heele Kroppen bliver forpid. 
Senop stødt lagt under Kroppen kaldes Sinapismus, bruges at legges 
paa Fødderne for at drage Podagren did. 
15". Raphanus Raphanistrum Syster med brassiea campestris. 
Den voxer blant Vaar Rugen i Smålen og Scamia sylvatica, at den 
ofte qvæler al Sæden. Herav deducerer jeg Aarsagen til raphania, 
hvilket vel en Doctor i Jønkiøping søgt at forlegge, men han har 
ey optaget «gumentet, uden paa samme Maade som Kåhler forlagt 
Sarantismus. 
169. Isatis tinctoria et av de angelegneste Farve Græs, som 
adskillige har søgt at plante. Men den som vil være lykkelig i 
plantagen skal følge Isatis til dens locus natalis, som er paa Øerne 
ved Gothland, hvor den voxer aller frodigst. Den voxer der paa 
Havs-Stranderne, hvor Fucus opkastes og ligged nogle Aar expo- 
nered for megen Blæst, og dens Rødder kan ey raadne der som i 
Haver; thi Tangen ligger der løst og blæst av Havs Vinden, at 
kun de mindste radiculæ har kunnet fæste sig i Gruset, som er 
Kalk eller sønder malede Coraller. 
179. Crambe maritim4 voxer kun ved Havs siden av Vester 
Havet. Den er saa liig ørøn Kaal, at hver en ukyndig skulde 
sværge paa at det var saa, men Blomsterne ere hvide. Man kan 
vel tage Kaal av denne, men lidet; thi ellers bliver man drukken. 
XVI. Monadelphia. 
Decandria. 
19. Geranium robertianum er besynderlig med sin Lugt, som 
faae andre Furopæiske har, at den lugter som Buk. 
29%, Ccutarum er i sandige Haver et av de værste Ugræs. 
Polyandria. 
2”. Malva rotundifolia voxer paa alle Veyer, Gader og Haver 
uden at røres av Boeskaben, endskiøndt, at i heele malvæ Slægte 
ingen giftig er. 
