1910] 
Gammelt kjøre- og ridetøi. 37 
Jernhøvrene forekommer de fleste steder i landet med liten 
variation 1 formen, i det Nordenfjeldske, paa Vestlandet, i 
Valders o. s. v. | 
Ved bogtræerne er der efter disse stykkers prak- 
tiske bestemmelse meget mindre spillerum for variationer 
i formen end ved høvrene. De ældste stykker er jevnbrede 
og flate, meget korte og med jevn krumning hvis kurve danner 
en del av en sirkellinie. De er ogsaa altid meget enkelt de- 
koreret med karveskur, rifler eller lignende simple mønstre. 
Disse primitive former gaar vistnok langt tilbake i tiden og 
findes bevaret fra forskjellige kanter av landet, fra Hallingdal, 
Sætersdalen, Sogn ete. (pl.fig. 42—483). En eiendommelig og 
sammel nordenfjeldsk type er pl.fig. 44, fra det Romdalske, det 
Trondhjemske m. fl. st. Ogsaa ved bogtræerne var det renæsanse- 
tidens utprægete smak for livlig dekoration som satte nyt liv 
i formene. Den figurlige dekoration kom vistnok her ikke 
meget til anvendelse; der kjendes bare et par eksempler (avb. fra 
nedre Romerike fig. 46 og nr. 219 fra Valders). Renæssansetidens 
flate rankeornamenter og beslagmotiver er noget almindeligere, 
men anbringes kun for at belive flaten paa samme maate som 
den ældre enkle ornamentik, uten at tilføre noget nyt element 
i typens utvikling. Det samme gjælder den ganske hyppige 
form” hvor bogtræets flate er opdelt i felter, skilt med tver- 
ribber og utfyldt med solfigurer, kranser o. I. (pl.fig. 45). Ingen av 
disse former gav anledning til en videre utvikling av betydning. 
Men til gjengjæld fandt barokens kraftige bladformer og ran- 
ker netop sin rette plads paa de lange, smale bogtrær og 
senere var deres krumme linie som skapt til at falde ind i 
rokokoens smaksretning. Først med disse stilarter blev ogsaa 
dekorationen paa bogtrærne av den betydning at den gav 
anledning til en rent konstruktiv forandring. Fra først av 
er der litt nedenfor midten av høvret et avlangt hul til fæste 
for trækremmene og denne indretning opretholdes indtil ba- 
rokens ornamenter sætter ind. For at indvinde den hele 
flate for dekorationen gjør man da den forandring at fæste 
en bred jernbøile for trækremmen i bakre kant av høvret. 
Meget ofte er da stykkets ornamenter samlet om dette punkt. 
De baroke bogtrær kan efter sine ornamenter væsentlig 
inddeles i tre grupper. Ved den første er bogtrærnes top 
formet som kraftige opskytende løvehoder, sjeldnere menneske- 
