30 Bernt Lynge. [Nr. 9 
var. imfundibulifera (ScHær.) WA. 
Podetier grove, utspærret grenet, utvider sig pludselig til smaa 
eller middelsstore bægre. Fra bægerranden vokser frem talrike 
nye, noget bølsede grener med sekundære, atter grenskytende bægre. 
Skjællene faa, væsentlig samlet ved basis, eller helt manglende. 
Høiden varierer fra 1—6 cm. 
Apothecier smaa, almindelige. 
Ekss.: Arnorp 695; E. Frizs 56 pr. p.; Herr 295 pr. p.; NORBL. & NyL. 
77, åa, €.; RABH., Clad. Tab. 9, nr. 1; ScHÆr. 275: Srøea 204 Tros 
var. dilacerata (ScHær.) Marr. 
I stedet for med et bæger ender grenerne i en opret utsperret 
krans av kortere eller længere takker. Ellers som foregaaende. 
Ekss.: Norr. & Nyt. 78, 79a; Ream 224, 298. 
ar. graeilescens (RaBH.) WA. 
Lange slanke podetier med sammensluttede grener. Meget 
smaa, ofte utydelige bægre med faa, noget længere takker, hvorav 
etpar gjerne danner lignende sekundære bægre; ellers er bægrene 
litet grenskytende. Tuet vekst. Dør bort ved basis og holdes 
vedlike ved nye grener. — 
Apothecier er sjeldne. 
Ekss.: Arnorp 1147; Craup. & Harm. 452; RABH., Suppl. Tab. 31, nr. 
& 23; Ream 197. 
var. divulsa (Dru.) Arn. 
Ligner f. infundibulifera, men podetierne er rikelig forsynt 
med skjæl. 
Ekss.: Ream 255, 256, 267. 
var. virgata AE WAInN. vek 
Podetierne slanke og høie, slutter tæt sammen. Vel utviklede 
bægre med litet utsperrede, atter bægerdannende rette grener. 
Uten skjæl eller med smaa skjæl ved basis. Bortdøende eller ved- 
blivende ved basis. | 
Apothecier sjeldne. UG 
Ekss.: ArnoLp 1024; Hrpp 296. 
Pl mr. 133. 
Utbredelse: var. infundibulifera er meget almindelig, helst i 
litt fugtige skoger, paa mosgrodd sten og gamle træstubber. De 
andre former er sjeldne (eller overset), kanske med undtagelse av 
var. dilacerata. Var. virgata og var. divulsa er kjendt fra Hunder i 
Gudbrandsdalen (høiere naaleskogbelte), var. gr acilescens fra Jakobs- 
elven i Varanger (samlet av Norman). 
