1909] De norske busk- og bladlaver. 43 
1235; Norrr. & Nyz. 406—409; Ras. OClad. Tab. 10, nr. 5, tab. 12, nr. 1—6, 
tab. 13. nr. 10; Rasa. Suppl. Tab. 15, nr. 15—16 b; Ream 6—9, 57,-109, 186 
—189, 305, 401; Scær. 58, 59, 589. 
PRE nr 9. 
B. prolifera (Rztz.) Mass. > 
Som foregaaende, men med vel udviklede, grenskytende bægre. 
Ekss. Anz1: Clad. Cisalp. 7H: Ccaup. & Harm. 465; Cozm. 51, 52, 58; 
LæiGat. 376; Mass. Lich. It. 155; Moue. & NksttL. 1156; Norr. & Nyt. 409; 
RapH. Clad. Tab. 13. nr. 9; Rezam 186, 187; ScHænr. 60. 
ER bo pr: 4—5. 
T. cornuto-radiata Corsu. 
Lange slanke podetier uten eller sjelden med daarlig utviklede 
smale bægre. Ugrenet eller oftest srenet, bægrene uregelmæssig 
grenskytende. Gjerne av en blek hvitgraa farve. 
Et samlenavn. Vore former er oftest bægerdannende med bægergrener, 
disse kan danne sekundære bægre (subf. nemoæxyna) eller være tilspidset (subf. 
radiata). 
Ekss. Anz1: Clad. Cisalp. 7 H; Arnorn 981,983, 1093, 1808, 1310, 1365; 
ØCpaup. & Harm. 163, 466; Cozm. 55—683, 67, 70—73, 79, 108; FrLx. D. Lich. 
50—353, 56; Leieat. 376; Mouc. & NæsttL. 1156; NorrL. & NyL. 59, 60, 410— 
412: Nyzc. Herb. Par. 21; RapH. Lich. Eur. 285, 286; Rarn. Clad. Tab. 13, nr. 
13, tab. 14, nr. 17—20; RaBH. Suppl. Tab. 15, nr. 16a, tab. 18, nr. 3; Renm 
19, 15, 113—114, 170—174, 176—179, 181, 184, 185, 267—970, 306, 307, 335 a: 
Scuær. 56, 57, 61; StTenH. 192; Tucx. 122 
PIE nr-10—12. 
9. apolepta (AcH) WA. 
Smaa former (1.5—2, sj. 3 cm. høie), tilspidset eller med smaa 
smale, ofte ubetydelige bægre. 
Qgsaa et samlenavn, som omfatter helt støvede former uten skjæl paa apo- 
thecierne (subf. comiocræa (FLK.) WA.) og former, som ved basis ikke er støvet 
og som er mer eller mindre skjællet (subf. ochrochlora (FLK.) WAIN.). 
 Ekss. Anzr: Clad. Cisalp. 8 A—B; ArnorLp 980; Cravup. & Harm. 164, 467, 
468; Corm. 65, 81—85, 110; Frx. D. Lich 138; Havaas 84 (subf. coniocræa); 
Hæpr 540, 790; Kmr. Lich. sel. 159; LEIGHT. 375; Movuc. & NkstL. 1157; NORRL: 
& Nyc. 413—417; RAapH. Clad. Tab. Vo me d 3 5; Ream 180, 182, 183, 308, 
336, 369, 372, 403; Scænr. 51, 56, 265, 640. 
Cladonia fimbriata er en almindelig art; men de enkelte form- 
kredsers utbredelse kan endnu ikke nøie angis. Almindeligst er f. 
simplex. Den vokser dels paa jord, dels paa gamle træstammer. 
f. prolifera er vistnok sjelden (et utypisk eksemplar fra Brandbu). 
f. cormuto-radiata er ikke sjelden; paa jord, grus etc., helst paa kalk- 
holdig grund: Kristianiadalen, Oplandene. f. apolepta er almindelig 
ved foten av gamle træstammer. 
