41 Bernt Lynge. [Nr. 9 
4. Pilophorus (Tvck.) Tr. Fr. 
Grynet thallus med kephalodier. Podetier oprette—opstigende, 
med grynet bark, solide eller tilslut hule. Gonidierne grøngule 
(Pleurococeus) eller blaagrønne i kephalodierne. | 
Apothecier kuglerunde, sorte—sortbrune, i spidsen av pode- 
tierne eller podetie-grenerne. Sporer encellede, avlangt ellip- 
soidiske, lyse. Parafyserne forlænges ned i hypotheciet. 
hvor de danner et tykt mørkt lag. 
1. Pilophorus robustus Ta. Fr. 
Podetierne korte (vel 1 cm. høie), oprette, enkeltstaaende 
eller i tuer.  Nedtil søileformet, optil skjærmlignende 
grenet, grovt gørynet. Farven eraa, med brungraa basis. Gul 
farve ved kalilut. 
Altid med apothecier; disse sitter flere sammen paa spidsen 
av de korte grener. De blir tilslut kugleformede med fint stripet 
overflate. Sporer 14—22 > 6—7 p. 
Meget sjelden. Østerdalen (Aamot, hvor den for første vang 
blev fundet av M. N. Brytt i 18837), Ringebu fleresteds (Tø. 
Frizs). Nordland & Finmarken (Ta. Frrizs & Norman). Havaas 
(1899) angir den fra Fane og Granvin. 
Paa fugtige skifre. 
Ekss. TH. Frrgs 11. 
2. Pilophorus cereolus TH. Fr. 
Podetier meget spæde, ugrenet, opstigende, paa forskjellig 
vis vridd. Barken er fingrynet eller støvet. Gjennemskinnelig. 
Thallus skorpelignende tiltrykt, erynet; graat med et brunskjær. 
Gul farve ved kalilut. 
Apothecier enkeltvis paa spidsen av podetierne, de er kugle- 
runde og har en finprikket-stripet overflate. Sporer 18—21 »= 
JH å. 
I steril tilstand kan den neppe skilles fra Stercocaulon pileatum. 
Den turde ved overgange være forbundet med P. robustus. 
Paa fugtig stengrund. 
Talrike steder omkring Kristiania, Gudbrandsdalen fleresteds 
(Ta. Frnus, Norm., Mor, Havaas). — Synes at være temmelig al- 
mindelig over Østlandet. 
Ekss. LARBAL. Lich. Hb., 5; LIGHT. 383. 
5. &Stereocaulon SCHREB. 
Podetierne oprette, hos de fleste arter busklignende grenet. 
De er solide (d. e. ikke hule) med en hvit marv, dannet av hyfer, 
