62 Bernt Lynge. [Nr. 6 
i hver sporesæk, lyse, tilslut brunlige, 28—42 > 12—24 p (TH. 
VRIES). | 
Ytterst almindelig paa fjeldmarken, hvor den danner utstrakte 
tepper sammen med Cladomia alpestris, Alectoria divergens og Å. 
nigricans, samt Cetraria mivalis og U. cucullata. —Apotheeier fra 
Dovre, , Norvegia australis* (Norm.), Horungerne (BuyTtTt) og Tron- 
fjeld. 
Ekss. Anzr It. sup. 238; ArnorLp 135; Crom». 196; Erreskn 69; E. Frizs 
92; Harm, Lich. Gall. rar. 384; Herr 882; Mass. Lich. It. 48; Moue. & Næsat. 
853; Norrc. & Nyr. 252 a—c; RapH. Licb. Eur. 131, 539; Røe. &Pooso 
SCHÆR. 895; STenH. 92. 
Pl me 19, 
4. Alectoria bicolor (Enrn.) Nyr. [syn. Bryopogon bicolor (KHRrH.)|. 
Thallus danner en pute (3—5 å 7 cm.) av tæt og stivt ut- 
spærret grenede traader, gjerne med endel forlængede grener 1 
randen av puten. Korte fibriller paa de finere skud. Soredierne 
er hvite; de kan ogsaa mangle. De grovere grener bek-sorte; 
de finere er lyst graabrune—graa, og gjerne krumme i spid- 
sen. Paa tversnit viser barken sig helt sort. 
[Apothecier er kun kjendt fra Himmalaya; de er smaa og side- 
stillet. Sporer 7—8 > 5—6 pl]. 
Danner smaa puter paa mosgrod sten o. lign. I lavlandet og 
subalpint, temmelig sjelden. Ofte sammen med Parmelia physodes 
f. vittata. 
Ekss. Anzt It. sup. 22; Anzt Ven. 17; Arnor 400 a—c; ULaup. & Harm. 
230; Urom». 197; Enrn. 40; E. Frizs 264; Havaas 247, 248 (var); Movuc. & 
Nste. 167; RapH Lich. Eur. 368; Scnær. 495; StTunH. 151; Tv. 2. 
5. Alectoriu Iremontiu 'Tuck. 
Thallus hængende, fra 4—235 cm. langt, dikotomisk grenet 
med trinde eller litt flattrykte grener. Grenerne tæt sammenfiltret, 
hist og her indtrykt prikket. Glinsende brunsort, med gule 
soredier. 
Apothecier med dugget skive, tilslut konvekse. Sporer 6—7 
><4—511, bredt ovale. 
Ved Kr.ania (Buytt's herb. iflg. Tr. Frizs Lich. Scand. p. 27); 
her maa den være meget sjelden. Ellers i Finmarken (TH. Fr.), 
Senjen (Norm.). Mellem Tronfjeld og Jutulhugget i store mæng- 
der, men kun steril. Molde og Romsdalen (iflg. Havaas; 1909). 
Ligner Å. jubata, hvorfra den skilles ved de gule soredier. ET 
Ekss. ArnoLp 870; NorrL. &.Nyn. 251; RapH. Lich. Eur. 918; Tvuor. 52. 
