1910] De norske busk- og bladlaver. 65 
Meget almindelig paa fjeldmarken, sammen med Å. cchroleucu. 
Ekss. Årnonp. 1608; Errnkin 68; E. Frizs 3381; Tr. Fries 53; Havaas 
79; NorrL. & Nyt. 253; RapH, Lich. Eur. 713; Sommerr. 154. 
ro. Letharia (Tur. FR.) Å. ZAHLBR. 
Thallus fæstet ved en hefteskive. Det er grenet, grenerne smalt 
baandformet, ens paa alle sider. Barklaget tyndt. Marven 
med flere solide marvstrenger. po 
Apothecier og pyknider som hos Evernia. 
Opføres av mange som en underslegt under den meget nærstaaende slegt 
Evermia. 
1. Letharia divaricata (L.) Hvuz | 
Thallus hængende, flattrykt til smalt baandformet, 
slapt. Utspærret grenet med korte, krumme, sylspidsede 
smaagrener. Barken fint knudret eller med langstrakte furer, 
paa tvers opsprukket. Gulgrøn, ensfarvet paa begge sider. 
Uten soredier. 
[Apothecier rødlige, 2—6 mm.; sporer 8—10 x 4,5—5.5 pi. 
Jeg har ikke set apothecier paa norske eksemplarer]. 
Meget sjelden. Fleresteds i Gudbrandsdalen: Sell og Vaavc 
(Norman), Hunder. Den hænger slapt ned fra kvisterne av gamle 
grantrær. | 
Ekss. Anzr It. sup. 72; CLaup. & Harm. 256; ELenkn 63; E. Fries 332; 
Havaas 379; Herr 835 (c. fr.): Mass. Lich. It. 22; Move. & NesttL. 545; NOrnL. 
& Nyt. 18, Rarn. Lich. Eur. 214 ScHÆr. 392; STENH. 1. 
2. Letharia vulpina (L.) WAaInN. 
Thallus danner en kort dusk (3—5 cm.) av linjeformede, 
sterkt og indfiltret dikotomisk delte grener. Endegrenerne sylspidset; 
tynde spidse sekundærgrener forekommer. (Grenerne er kantet eller 
runde med groper og rynker av forskjellig form. Farven intenst 
gulgrøn. Rynkerne og ofte grenen helt rundt klædt med soredier 
- og isidier av samme farve som thallus. 
[Apothecier i grenhjørnerne, med brun skive og spredte ut- 
straalende fibriller i randen. Apothecier er ikke fundet i Norge. 
Sporer 7—8 > 45 pl. 
Den staar ut fra barken av gamle trær i gammel tæt skog 
(Øvre Gudbrandsdalen fleresteds (Buyrt, Hør»Byr, Havaas), Trysil 
(Mor)). Vokser ogsaa paa skigarer, trætak o. s. v. 
