1910] De norske busk- og bladlaver. 69 
Apothecier meget sjeldne, endestillet; gulhvite. Undersiden 
rynket. Sporer 10—15 = 4—6 |». 
Almindelig tilfjelds, mest i bergsprækker, under fremspring 
paa store sten o. lign. Ogsaa paa løvtrær og tegltake. Sjelden i 
lavlandet (Nøklevand, Skøien og Østensjø ved Kr.ania; iflg. Moz). 
Ekss. Anzr Etr. 7; Anz It. sup. 68; ArnoLD 738; ULaup. & Harm. 439, 
433; CromB. 180; Erzenkin 119; Frx. D. Lich. 115; E. Fries 143; Havaas 56, 
229 (f.); Herep 564—566; LæziGurt. 40, 41; Move. & NæstL. 546; RapH. Lich. 
Eur. 102, 247, 766, 893; Ron». & Scuu». 66; ScHÆær. 393; StenH. 182. 
3. Ramalina polymorpha Acmn. (syn. BR. tinctoria WEB».) 
Thallus stivt, med flate, smalere eller bredere, omtrent 
jevnbrede baand. De enkelte baand er ugrenet eller paa for- 
skjellig vis grenet, i spidsen gjerne opløst i en kort dusk. Barken 
stripet langsefter. Soredier grynet; enten som en knap paa 
spidsen av thallus eller diffuse. Farven graagrøn. 
Apothecier mot spidsen av grenerne, plane eller svakt konkave. 
Sporer 12—16 >»x 4—6 p 
Paa vindige klipper, tilfjelds og ved kysten. Dovre (Tr. Fr.) 
Lom og Filefjeld (Her». SomwzrrF.); utbredelse i det sydøstlige 
Norge ukjendt. | 
Den er ytterst variabel (hvorav navnet) og har neppe andre karakteristiske 
eiendommeligheter end de fremhævede. 
Ekss. Anzt Lang. 420; Cravp. & Harm. 229; Enra. 266; Frk. D. Lich. 
40; E. Fries 144; Havaas 189; LriGHT. 73; Moue. & NæstrL. 636; RABH. 
Lich. Eur. 117; ScHÆRr. 395; STeNH. 35. 
4. Ramalina fraximea Acn. 
Thallus hængende, stort (10 til 15 å 20 cm. langt), bredt 
(til 2 em., alm. 0.5 å 1 cem.). De smalere grener er paa forskjellig 
vis delt, de større er litet grenet eller indskaaret. Thallus baand- 
formet, jevnbredt helt ut eller pludselig tilspidset. Gropet med 
talrike langsgaaende eller netformede rynker og forhøininger; hel- 
randet eller spredt takket. Farven er graagrøn med hornagtig 
glans. Barken temmelig løs, utadtil fastere og mørkere, tynd. 
Marven fylder den indre hulhet helt ut. 
Apothecier talrike, sidestillet. Skiven gulgraa, mer eller mindre 
gropet, med tynd, senere forsvindende kant. Undersiden sterkt 
rynket. Sporerne er bønneformet, 11—16 >< 5—6 pt. - Pyknoko- 
nider 4—5 > 1 |. 
Almindelig paa fritstaaende løvtrær, især paa ask. 
24 
