1910] De norske busk- og bladlaver. 75 
Apothecier meget sjeldne. (Kjendt fra Norge?) 
Paa skigarer og trær (furu og bjerk), især paa de tyndere 
kvister; temmelig almindelig gjennem hele landet, med undtagelse 
av det sydlige lavland, hvor den er sjelden. 
Ekss. Anzr It. sup. 54; Havaas 240; NorrL. & Nyz. 112; Ran. Lich. Eur. 
742; Srenn. 101 b. 
4. Cetraria sæpincola (Enru.) Acn. (syn. Platysma sæpincolum 
(Enrn.), Cetraria sæpincola « nuda Scmær. i Tr. Fr. Lich, 
Scand. p. 107. 
Thallus litet, med talrike tætstaaende, utad- eller opad-ret- 
tede lober. Disse er i kanten fint bugtet indskaaret og svakt bølget. 
Oversiden mørkebrun, undersiden av samme farve eller lysere, 
begge sider blanke, glatte, jevne eller svakt indtrykt bugtet. 
Apothecier skjævt fæstet til randen av næsten hver eneste 
smaalob, smaa (1—3 mm.) brune, cirkelrunde—bredt avlange med 
tynd blivende kant. Sporer smaa, bredt ellipsoidiske, 6—8 > 5 p. 
Danner smaa sammenhopede rosetter, især paa tynde kvister, 
men ogsaa paa stammen av løvtrær, særlig bjerk. Den er almin- 
delig i det høiere naaleskosbelte, som toppen av kollerne i Nord- 
marken (5—700 m.), men gaar ogsaa lavere ned. Findes vistnok 
gjennem hele landet. | 
Ekss. Anzr It. sup. 94; ÅrnorLD 1646; Ergnkin 109; EFE. Frizs 170; Havaas 
5; Herr 843; LeziGat. 45; Rapu. Lich. Eur. 192, 741, 957; ScHær. 297; Som- 
merf. 152; StTenaH. 101. 
5. Cetraria juniperina (L.) Acau. (syn. Platysma juniperinum (L.) 
Nyn.). 
Thallus gjentagne ganger sterkt indskaaret; smaaloberne 
opstigende, konkave, bugtet, tandet og kruset i randen. Loberne 
glatte, svakt netformet rynket eller indtrykt bugtet.. Citrongul, 
ogsaa marven, omtrent ensfarvet paa begge sider. 
Apothecier talrike, rødbrune, plane, med krenulert, senere 
forsvindende kant; paa undersiden sterkt rynket. Sporer smaa, 
4—8 »x 4—435 |. - Pyknider talrike, sortbrune, paa korte stilker 
i randen av loberne. Pyknokonider 7 = 1 p- (iflg. CromBprg). 
Almindelig tilfjelds paa enerbusker, sjeldnere paa sten. Fore- 
kommer ogsaa i lavlandet, f. eks. paa kollerne i Nordmarken; her 
er den ikke saa rikelig fruktificerende. Larvik, fruktificerende 
(var. virescens 'TUcx., iflg. NOrmAan). 
Ekss. Anz1 It. sup. 92; Anzi Lang. 3871; Arnorp 1918; Erenkuin 157; E. 
Fries 171; Havaas 294; Norr. & Nyr. 368; Rap. Lich. Eur. 866; Scnær. 20; 
SOMMEBF. 153; STENH. 102 a. 
Pl. II, nr. 16—18. 
