1910] De.norske busk- og bladlaver. 83 
1. Parmelia pertusa (SCHRANK) ScHÆær. (= Menegazeia pertusa 
K3r.; Parmelia diatrypa HOook.). 
Thallus let tiltrykt underlaget, kredsrundt. Det er mykt, 
glat og blankt. Loberne regelmæssige, flattrykt, hule, tydelig gjen- 
nemhullet. De er grenet og indskaaret; i spidsen avrundet og 
oftest utvidet. Indad med talrike runde sorediehoper i spidsen av 
de korte tvergrener. Farven oraahvit. undersiden hvit, tæt klædt 
av sorte rhiziner. 
(Apothecier (ikke kjendt fra Norge) rødbrune. TO til fire spo- 
rer i hver sporesæk, sporer meget store: 32—45 >» 20—28 p). 
Meget sjelden: Ringebu (Sommrkrr.), Tinn (KrÆær), Granvin 
(Havaas). 
Ekss. Anzi It. sup. 105; Crcaup. & Harm. 19; Crom». 145; Havaas 376; 
Herre 857; LeiGat. 264; Mouc. & NæstL. 65; Nyrz. Herb. Par 32; RABH. Lich. 
Fur. 312; ScHÆær. 365; Tuck. 16. 
2. Parmelia physodes (L.) Acn. 
Parmelia phlysodes er et samlenavn. Det omfatter arter eller former, 
som mangler rhiziner paa undersiden og som har et hult, opblæst thallus (svulmer 
ved at lægges i vand). 
Jeg anser P. tubulosa for at være en god art, men finder det tvilsomt, om 
P. vittata kan adskillgs fra P. physodes genwima som en egen art. Om P. fari- 
nacea og P. obscurascens har jeg ikke kunnet opgjøre mig nogen selvstændig 
mening paa grund av manglende materiale. 
(Gruppen P. olivacea mdtar en lignende stilling som gruppen P. physodes, 
men støttet til et rikeligere materiale har jeg der kunnet beskrive de forskjel- 
lige ,former* som arter). 
Parmelia physodes genuina (L.) AcH. 
Thallus let tiltrykt underlaget eller paa kvister o. lign. Lo- 
berne frit utstaaende. De er i tør tilstand flattrykt (2—3 mm. 
brede), oversiden svakt konveks. Grenet og indskaaret, smaagre- 
nerne væsentlig ens (sml. var. viftata), jevnbrede, i spidsen av- 
rundet og krenulert. Oversiden smaagropet eller finrynket, undersiden 
i tør tilstand sammenfoldet rynket, i fugtig utspændt jevn, aldrig 
gjennemhullet. Oversiden graa, undersiden sort (brun mot spid- 
sen); den sorte farve griper ikke eller kun litet over paa 
oversiden. Soredier i avgrænsede soraler 1 grenspidserne. Kalilut 
farver thallus først sulgrønt, senere orange og rødt. 
Apothecier kort stilket, tætsittende, 3 —4, sjelden til 7 mm. store, 
skiven blekt brun, jevn, senere fingropet, med hel rand og smal 
kant. Sporer (iflg. Birtrzr) 6.7—8.5 > 3.8—5.8 p. — Pyknider 
som smaa prikker i thallus” plan, pyknokonider (ifle. BrTTer) stav- 
formet 5.7—7.7 > 0.8 p- 
