1910] De norske busk- og bladlaver. Op 
14. Parmelia saxatilis (L.) Fr. 
Thallus stort og grovt, løst tiltrykt, med rhiziner over hele 
undersiden. Loberne med netformede rynker, som hos de 
fleste former bærer isidier eller soredier. Undersiden sort. 
Apothecier lysebrune. 
var. retiruga (DC.). Ta. Fr. (syn. Parmelia saxatilis (L.); 
hovedformen). ; | 
Thallus meget stort. Loberne taklagt—sidestillet, grenet, 
smaaloberne rundtom indskaaret, langstrakt og smale (1.5—2 
mm.), sjelden bredere. Thallus ophøiet netformet rynket, rynkerne 
ofte med isidier. Den indre del av thallus ofte tæt klædt 
med korte, grenede isidier. Farven matgraa, undersiden 
sort med brune lobespidser. 
Apothecier er ikke sjeldne; skiven er lysebrun, svakt glin- 
sende, oprindelig konkav, tilslut flatt utbredt. Sporer 15—19 >= 
9—12 1.  Pyknider talrike, smaa sorte prikker paa loberne, pyk- 
nokonider 7 = I pe. 
Meget almindelig. Kan klæ mosgrodde klipper og sten i me- 
tervis, ogsaa almindelig paa stammen av løvtrær (især bjerk). Paa 
holmer og lignende eksponerte steder langs kysten optrær mindre, 
sammentrængte former med sterkere taklagte lober og brunlig farve 
(overgangsform til f. omphalodes ?). i 
Ekss. Anz: It. sup. 104, åa; Arnorn 5831, 1748; CraupD. & Harm. 1783, 259 
(var. lævis); Urom». 27; Ecenxun 53, abc; E. Frizs 168; Havaas 179. Herr 860, 
862, 863; LeieGnt. 46, 263 (pr. p.); Mouce. & NæzstL. 349; RapH. Lich. Eur. 
350, 429: Ron. & ScHu». 35; ScHÆR. 362, 363; STENH. 155. 
f. pruinosa. Mindre end hovedformen. loberne noget tiltrykt, 
smale, blaagraa, dugget. Talrike korte isidier, især i ran- 
den av de indre lober. 
Meget sjelden: Stulsbroen i Ringebu (Havaas). Utbredelse 
forøvrig ukjendt. 
var. sulcata (Tayr.) Nyu. 
Thallus kredsrundt. Loberne bredere (3—4 min.) og mindre 
indskaaret end hos var. retiruga; de er temmelig tykke og ofte noget 
indrullet. De er mot spidsen netformet rynket, rynkerne 
sprækker siden op og fyldes med soredier. Thallus uten 
isidier. Oversiden hvitgraa, undertiden med et skjær av 
blaagraat, undersiden sort med brune lobespidser, tæt filtet av 
sorte rhiziner. 
Apothecier sjeldne; lysebrune, smaa (2—4 mm.) med plan skive 
og tyk, senere forsvindende kant. Sporer 14—17 > 8—11 p. 
