1910] Den norske busk- og bladlaver. 105 
18. Solorina. 
Thallus bladagtig, skjørt. Undersiden med usammenhængende 
barklag (barklag findes kun under apothecierne). Fæstet til under- 
laget ved rhiziner. Gonidier Påalmella (eller Nostoc). 
Apothecier indsænket paa overflaten av thallus. De 
vokser sekundært i randen og sprænger derved barklaget, som lig- 
ger som et ,slør* over de unge apothecier. Sporer brune, ten- 
formet, torummet. Pyknider mangler. 
1. Solorima saccata (L.) AcH. 
Thallus mangebladet, omtrent kredsrundt, forholdsvis tyndt. 
Det er i randen sterkt bugtet indskaaret, finkruset. Oversiden glat, 
eraagrøn, blank. Undersiden hvit eller mot midten brun- 
agtig; spredt og meget kort (brun-) filtet. Ingen farvning ved 
kalilut. Jod farver hymeniet sterkt blaat, hyferne forøvrig rødt. 
Nerverne er utydelige, med længere, spredte fibriller. 
Apothecier talrike, dypt indtrykt, runde, smaa (til 2 mm.); 
blankere end thallus. Sporer fire i hver sporesæk, oprindelig klare - 
med store oljedraaper, senere brune, litt indsnørt paa midten, 43— 
He 19—23 112 Ke 
Paa kalkholdig grund blandt mose etc., temmelig almindelig. 
Ekss. Anzr It. sup. 85; Arnorp 963; Craup. & Harm. 438; Uroms. 47; 
Enra. 9; Ecenkin 124; E. Frizs 175; Herr 171; LeiGat. 111; Mass. Lich. It. 
126; Move. & NæsttL. 61; Rapn. Lich. Eur. 56, 855; Scnær. 25; STENH. 7; 
Tvucxk. 64. ; 
2. Solorina crocea (L.) Acn. 
Thallus bestaar av mange, til underlaget tæt tiltrykte, tykke, 
sammenvoksede thallusdeler. Oversiden graa, i fugtig tilstand mørke- 
grøn, litt blank. Undersiden sterkt saffrangul. Randen er 
bugtet lappet, loberne opadbøiet i randen, hvorved den gule farve 
ses ogsaa ovenfra. Undersiden med smale, fremstaaende grenede 
nerver av mørkere farve; kort filthaaret. Under barken ligger et 
lysegrønt gonidielag, under dette igjen talrike vel begrænsede kolonier 
av blaagrønne alger (kephalodier). Marven sterkt saffrangul, 
farves rødviolet av kalilut. Hymeniet farves blaat av jod, 
hyferne forøvrig røde. 
- Almindelig paa grusjord o. lign. tilfjelds. Den vokser særlig 
godt like under snefonner. 
Ekss. Anzr It. sup. 86; ArnoLp 568 ab; UromB. 46; ELENKIN 125; Tau. Fres 
5: E. Fries 328; Harm. Lich. Gall. rar. 75; Havaas 80; Hæpep 577; Br Lich: 
Eur. 767: pe. 24; STeNnH. 6. 
