108 Bernt Lynge. ; [Nr. 9 
3. Peltigera horizontalis (L.) Horrm. å 
Thallus stort, tyndt (ca. 0.4 mm. tykt). Loberne bugtet ind- 
skaaret, ofte kruset. Oversiden er glat, blank, blaagraa til brungraa, 
undersiden hvit, filtet med faa spredte, længere rhiziner.  Nerverne 
er brune, netformet grenet, temmelig brede, litet fremstaaende, 
mot midten av thallus mørkere og sammenflytende, lysere mot ran- 
den, hvor de taper sig i thallus. 
Apothecier talrike, ovale, bredere end lange (7 = 4—6 mm.) 
litet krenulert i randen, brune. De er fæstet til thallus ved 
horizontale korte lober. Sporer rette eller svakt sigdformet 
bøiet, butte; korte: 32—46 »x 6—8p. De angis at være næsten 
udelukkende fire-rummet. Utvoksede sporer paa norske eksempla- 
rer viste sig ofte at være kun tre-rummet. 
I steril tilstand vanskelig at skille fra P. polydactyla. 
Den er almindelig paa mosgrodd sten, baade av haarde berg- 
arter og kalk. Paa kalkholdig underlag er den omkring Kristiania 
den almindeligste Pelligera-art, mens P. camina er den almin- 
deligste paa haarde bergarter. 
Ekss. Anzr It. sup. 98; Ccaup. & Harm. 271; Crom». 45; E. Frizs 209; 
Hrrer 852; Lzicat. 108; Mouc. & Næstt. 345, 541; Rapm. Lich. Eur. 689; 
ScHÆR. 27; StTeNH. 40; Tucx. 12. 
PL IV mr pA or 
4. Peltigera scubrosa "TH. Fr. 
Thallus litet eller middels stort (4—6, sjelden 10 cm.): in 
tyndt, skjørt. Smaa runde, bugtet indskaarne, finkrusede, i randen op- 
adbøiede lober. Oversiden tæt oversaadd med smaa fine for- 
høininger. Den er lysebrun til graabrun, undersiden litt lysere, 
smaafiltet, med spredte totter av længere fibriller. Nerverne bleke, 
litet fremtrædende. | | 
Apothecier sjeldne, paa korte opstigende lober. De er smaa 
(3.4 mm.), krenulert i randen. Sporer meget smale, stavformet, 
62—81 x< 3—4 pt. | 
Let kjendelig paa den finraspede overflate. 
Sjelden i lavlandet: Sarabraaten og Abildsø ved Kristiania 
(Mor). Almindelig tilfjelds, især vestenfjelds og nordpaa. 
Ekss. Havaas 234; NorrL. & Nyt. 116; Ra»H. Lich. Eur. 914. 
5. Peltigera canina (L.). 
Thallus stort (undt. hos f. spuria), middels tykt (*/1 mm.), dypt 
indskaaret, loberne avrundet, flate eller noget kruset i randen. Over- 
siden graa med et stænk av brunt, glat mot centrum, mot peri- 
