116 Bernt Lynge. 
Ekss. Anz1 It. sup. 96; Arnorp 1371; Craup. & Harm. 176; Crom». 134; 
. Fries 79; Herr 868; LæzicGurt. 109; No & Næstu. 155; Nyu. Her. Par MAL; 
Å Lich. Eur. 910, 955: SCHÆR. 258; STenH. 8. 
Pl. VII. nr. 4. 
5. Sticta fuliginosa (DICks.) GRraY. 
Thallus enbladet, litt stivt. Overflaten jevn. Grundt 
indskaaret med brede, kun krenulerte lober. Spredte 
korallignende isidier. Farven brun—graabrun (lysere end hos 
S. sylvatica). Undersiden filtet, blekt brun med hvite eller bleke 
cypheller. 
[Apothecier som hos S. sylvatica. Jeg har kun seet sterile 
norske eksemplarer|. 
Granvin (iflg. Havaas). Mosgrodde gamle trær og sten paa 
skyggefulde fugtige steder. 
Ekss. Anz1 It. sup. 97; ArnoLp 1100; Craup. & Harm. 323; Crom». 133; 
Havaas 274, 275 (f.); Herr 3871; LrziGat. 142; Move. & NEstu. 548: Ny. Heri 
Par. 380; RABH. Lich. Eur. 70, 956: SCHÆR. 396. 
6. Sticta serobiculata (Scor.) 
Thallus løst tiltrykt, en- til fler-bladet, stort (10 —20 em.), 
tykt, men mykt. Grundt indskaaret med avrundede, i kanten ofte 
bølget krusede lober. Overflaten grovt netformet buklet, 
ældre individer oversaadd med blaagraa sorediehoper, særlig 
langs ytterkanten av thallus og randen av vroperne. Oversiden glat, 
undertiden fint dugget, farven mat graagrøn. Undersiden tæt kort- 
filtet, hvite under buklerne, ellers lyst brun med et lilaskjær. 
Apothecier meget sjeldne paa Østlandet, jevnt spredt over 
thallus (ca. 2 mm. store); rødbrun ujevn skive med forsvindende 
kant. Sporer fire- til otterummet, farveløse, 50—80 > 6—7 p. 
— Paa Vestlandet er apothecier almindelige (Havaas 1897). 
Almindelig paa mosgrodde bergskrænter, ogsaa paa gamle trær. 
Ekss. Anzr Etr. 47; Arnorb 1466; Ccaup. & Harm. 192; Crom». 36; 
Enrn. 69; E. Frizs 78; Herr 592, LziGut. 201; Moue. & NzsrrL. 444; Nora. 
& Nyc. 36; RapH. Lich. Eur. 837; ScnÆær. 490; STenH. 9; Tuck. 78. 
7. Sticta amplissima (Scor.) (Syn. 8. glomulifera DNrs.). 
Thallus meget stort, tykt og stivt. Overflaten bølget, 
mot centrum ofte med tverrynker, mot periferien altid jevn. Hoved- 
loberne er lange (indtil 6—8 ganger saa lange som brede), ind- 
byrdes tætsluttende eller taklagt, grundt bugtet indskaaret med 
korte, brede smaalober. Farven lyst gulbrungraa, mat. Undersiden er 
gulbrun, langs randen lyst, ellers tæt graasort filtet. Overflaten 
med store, grønblaa korallignende grenede utvekster (kephalodier). 
