4 A. W. Brøgger. [Nr. 16 — 
ligere stadium av landets hævning. Som følge herav er de videst 
utadtil og snævrere indover mot bunden. Mens derfor de berømte 
europæiske huler i Frankrike, Østerrike, Tyskland o. s. v. har en 
helt anden karakter idet de er faktiske huler i fjeldmassiver, er de 
vestnorske huler egentlig kun aapne grotter og bærer paa vest- 
landet det særlige navn hellere eller hillere. De allerfleste av dem, 
men fornemmeligst de største, har som rimelig er sat folkefantasien 
i bevægelse, saa der omtrent overalt findes sagn og fortællinger 
knyttet til dem, men denne side av saken skal her lates helt 
uberørt. 
Byrjehilleren, Søndfjord. 
Utenfor Florø ligger Kinn, en liten ø i den ytterste skjærgaard 
mot Nordsjøen. Øen og dens geologiske eiendommeligheter er be- 
Byrjehilleren. (1: nat. st., 2: */g). 
skrevet av H. Revuscu som i 1881 foretok en mindre gravning 
i Byrjehilleren paa vestsiden av øen.") Hulen ligger 17 m. o. h. 
og gaar 32 m. ind i fjeldet idet den snævres sammen indover ved 
at gulvet hæver sig. Som det er tilfældet ved en hel række av 
de vestlandske huler, laa der ogsaa i denne paa bunden et møklag, 
1) Torghatten og Kinnekloven. Nyt Magazin for Naturvidenskaberne. B. 26 
p. 81 og 85. Kristiania 1881. 
