1910] Vestnorske hulefund fra ældre jernalder. 13 
Skjongtypen.*) Denne grav er datert ved bronsefibulaen, der efter 
Q. ALMGRENS undersøkelser maa sættes til tiden omkr. 200.*) 
For fuldstændighets skyld nævnes ogsaa en av LORANGE UD- 
dersøkt brandgrav fra Hove, Vik pgd., Sogn.*) I en røis var der 
paa bunden et lite gravkammer med brændte ben, der muligens har 
ligget i en næverkrukke (?). Blandt de brændte ben fandtes 9 
bjørneklør, 4 benpiler av Vimosetypen (1. e. fig. 15), en terning- 
stok av ben som Rygh 176, seks benspillebrikker, rester av ben- 
kam, samt en liten benske. Fundet er 
typisk for en række lignende brandgraver 
fra vestlandet og nordenfjelds, tilhørende 
den yngre romerske periode og folkevan- 
dringstid. *) 
Det fremgaar av det anførte at ben- 
pilene findes i skandinaviske fund fra tiden 
omkring 300 og utover i folkevandrings- 
tidens første aarhundreder?). Det synes 
som om Vimosetypen er karakteristisk for 
de nævnte vestnorske og østsvenske brand- 
graver mens alle typene forøvrig synes 
at tilhøre hele det nævnte tidsrum. Skjong- 
hulefundet er dermed datert til yngre ro- 
mersk periode eller folkevandringstidens 
tidligere del. En kort betragtning av en- 
kelte av de øvrige forekommende redskaps- 
typer vil bekræfte dette resultat 5). 
Formen fig. 16 fremstiller utvilsomt 
en spydspids, tildannet av en knokkel. Den 
1) Bergens Museum, tilvekstfort. 1906, p. 19. 
?”) Ryen fig. 234. 0. ArLmeGren taf. V, fig. 115 
3) Aarsberetn. 1882, p. 983. 
3 Jvfr. H. ScaetzLiG Fløksandindskriften, p. 3 ff. 
3) Fra samme tid er vel ogsaa gravfundet fra Offersøen i Lødingen, Aarsberetn. 
1887, hvor der i et gravkammer med skelet fandtes tre benpiler, herav de to av 
Vimosetypen. 
6) De her gjennemgaate benpilformer er i en noget senere tid laant til 
lappene i det nordligste Norge. 0. SoLBERG: Eisenzeitfunde aus Ostfinmarken, 
Kristiania 1909. Vimosetypen gjenfindes saaledes i Solbergs fig. 51, Skjeng- 
typene i fig. 61, 68 0. a., Tontvidemyrtypen i fig. 62. Dette forutsætter at ty- 
pene i det nordlige Norge maa være laant allerede i folkevandringstid, mens de 
av SoLBErRG behandlede fund tilhører en noget senere tid, ca. 9de aarh. 
