14 Å. W. Brøgger. [Nr. 16 ; 
fandtes i Skjongfundet i flere eksemplarer og bidrar udmerket til — 
at belyse fundets karakter. Ved dr. H. Ksærs behandling av — 
denne form er der faldt fuld klarhet over dens forekomst og an- — 
vendelse!). Den fandtes i Danmark i mosefundene fra Vimose*) 
og Krogsbølle*) og er desuten fundet paa et bosted fra den 
romerske periode, ved Borgbjerg paa Seierø, hvor S. MöLLEr 
formoder der har staat kamp*. TI Sverige kjendes formen fra 
skaanske torvmyrer men ingen av fundene lar sig datere*). løvrig 
er den ikke fundet andre steder i Sverige likesom den ogsaa sav- 
nes i norske fund foruten hulefundene. H. KsæÆær har utviklet hvor- 
ledes denne benspydspids har en østlig utbredelse. Den kjendes 
nemlig tillike fra Pommern og Bøhmen*). Hvad angaar formens 
datering kan der av de nævnte fund ikke trækkes andre slutnin- 
ger end at den optræder samtidig med benpilene. Men nogen nedre 
grænse for dens forekomst kan ikke sættes. 
Jernspydspidsen, fig. 17, tilhører ogsaa en type, der kjendes 
fra de tidligere mosefund. Den er karakterisert ved høi mittribbe 
og hul fal med tverstang indvendig. Spydspidsene med høi mitt- 
ribbe forekommer i de ældste mosefund i Danmark og kan derfor 
sandsynligst sættes til den yngre romerske periode av jernalderen. 
En forholdsvis lite kjendt form: foreligger i de to benskeer, 
fig. 18—19, som fandtes i Skjongfundet. I en mindre opsats”) har 
jeg redegjort for denne types forekomst og søkt at paavise en egen 
1) To nye mosefund fra jernalderen. Aarbøger f. nord. oldk. 1901, p. 46 ff. 
*) C. EnGeLHarpT pl. XIX, fig. 11, 12. S. MöcLcer, Ordning, fig. 437. 
SY H. Kjære p 467. 
3) Aarbøger 1906, p. 175. 
5) Her anføres de mig bekjendte. Stat. hist. mus., Stockholm, 3142, dannet 
av tibia av faar (efter H. SroLres bestemmelse). Er i Nationalmuseet anbragt i 
stenaldersalen. Lunds univ. hist. mus. 19320 et ekspl. forsynet med to huller 
nedentil. Sammesteds 18230 med ét hul. Likeledes 5086 sammest. Endelig et 
stk. sammesteds som efter en usikker opgave er fundet paa stenaldersbostedet 
ved Næsbyholmsjøen i Skaane. Videre Sven Nicssons eksplr. i ,Skandinaviska 
Nordens Urinvånare*, p. 39 og pl. III, fig. 59, av NiLsson henført til stenalderen. 
Et stykke fra Skaane, avb. Månadsblad 1899, p. 73, av H. HILDEBRAND henført 
til bronsealder. Endelig findes i Mus. f. Völkerkunde, Berlin, en benspids av 
denne type, fundet i Skaane. Skraat tilskaarne hulknokler, der mere maa op- 
fattes som prener er fundet i danske bronsealdersgraver. L. Zinok, Aarbøger f. 
nord. oldk. 1871, p. 65. Likheten i form skyldes her naturlig det benyttede 
materiale. 
6% KJÆr 1. €. pag. 50, noterne 2 og 3. å pr 
7) Benskeer fra ældre jernalder. Stavanger Museums aarshefte 1909, no. V. 
