Lichenvegetationen ved Mosterhavn. 35 



paa enkelte steder i mængde. „Lich. Norv. occid." no. 37. 

 Var. pseudoochracea m. ad int. Denne form minder ved 

 første, øiekast meget om den udenlandske Blastema ochracea, 

 hvad farven angaar og vides endog af erfarne lichenologer 

 forvekslet med denne. Fra B. ochracea skiller den sig imid- 

 lertid let ved sit mere ujevne, tæt og fint opsprukne thallus 

 samt med sine smaa og mangelfuldt udviklede, temmelig tæt- 

 staaende apothecier. „Lich. exsicc. Norv." no. 528 og „Lich. 

 Norv. occid." no. (inedit.) Kun paa kalk. 



C. fuscoatra (bayerh.) a. zahlbr. Paa strandklipper. Sjelden og 

 som det synes hovedsagelig kun ved bergpartiet Hammeren. 



C. citrina ( hoffm.) th. fr. Paa stene og bergknauser. Vistnok 

 ikke sj. 



Gasparrinia (torn.) th. fr. 



G. callopisma (ach.) th. fr. Paa marmorklipper. Sjelden og hid- 

 til kun fundet sparsomt paa et sted mellem Vetahaug og 

 Moster gamle kirke samt paa et andet sted et stykke fra 

 selve havnen, hvor marmorklipperne gaar ned i sjøen. „Lich. 

 exsicc. Norv." no. 500. 



G. cirrochroa (ach.) th. fr. Helst paa mere eller mindre skygge- 

 fulde steder paa marmorklipper. Undertiden gaar den og- 

 saa sparsomt over paa nærstaaende uddøde stubber af krat. 

 I stærk skygge spiller thallusfarven gjerne noget i det graa- 

 lige eller grønliggraa. Steril. „Lich. Norv. occid." no. 36 

 og „Lich. exsicc. Norv." no. 440. Har sin hovedsagelige 

 udbredelse i partiet foran Vetahaugen, hvor den tildels op- 

 træder ganske rigelig. 



G. granulosa (mull.) var. scopulorum (th. fr.) Paa lave strandklip- 

 per, som hyppig fugtes af sjøvandet. Med fr. „Lich. Norv. 

 occid." no. 100. Ikke alm. — Jeg har været i tvil om, hvor- 

 vidt den norske plante virkelig er identisk med MULLERS 

 granulosa, hvoraf jeg ikke har haft anledning at se original- 

 eksemplar. Vor granulosa er — saalangt mine iagttagelser 

 rækker — fuldstændig bundet til strandklipperne, som hyp- 

 pig overskvulpas eller fugtes af sjøvandet, og maa af den 

 grund sandsynligvis henregnes til de halohle arter, medens 

 MULLERS granulosa fra de sydligere lande ifølge literatur- 

 angivelserne ikke holder sig til de marine trakter, men endog 



