Marga Schram Anderssen. 



uten at nogen utkrængning finder sted. Derved fremkommer et 

 organ, der benævnes en proliferationspatte. 



Omkring hver pattegrupe danner der sig igjen en ringformet 

 fordypning, marsupialgrupen. De paa denne maate mellem marsu- 

 pialgrupe og pattegrupe fremkomne hudfolder blir hos enkelte 

 slegter sluttede ringfolder, marsupialfolder, mens hos andre de* 

 ringfoldanlæg, som ligger paa yttersiden av mammarfeltet slutter 

 sig sammen til pungen, marsupiet, samtidig som de øvrige dele av 

 ringfoldanlæggene reduceres. Hos atter andre, hvis pung har en 

 anden oprindelse, reduceres meget snart marsupialfoldene fuld- 

 stændig, hvorved marsupialgrupens betydning helt falder bort. 



Paa det kolbeformede stadium dannes en solid epithelnedvekst 

 fra epidermisindsænkningen. Fra dette primære anlæg utvikles saa 

 et sekundært og et tertiært anlæg. Det primære blir til et mammar- 

 haar, det sekundære til melkekjertlen og det tertiære til et par talg- 

 kjertler. Paa pattegrupens vægger viser der sig svakere utviklede 

 haar og kjertelanlæg i likhet med dem, som dannes fra bunden av 

 kolben ; men her blir den sekundære utvekst til svedkjertler, hvilket 

 blir et nyt bevis for at melkekjertler er modificerte svedkjertler. 



Ved at sammenligne primæranlæggene hos monotremer og 

 marsupialier kommer B r e s s 1 a u til det resultat at hos begge 

 ordener er disse dannelser identiske, rudimenter efter rugeorga- 

 nerne hos utdøde fælles forfædre, Prototheria. 



Han viser dernæst, hvorledes kjertelf eltet hos monotremerne 

 ikke er homologt med det som grundlag for mange patter anlagte 

 mammaranlæg hos marsupialierne; likesom heller ikke det utenom 

 hele kjertel f eltet anlagte incubatorium kan homologiseres med det 

 av marsupialfolder fremkomne marsupium. Utviklingen fra Proto- 

 theria blir altsaa divergerende. Den fører i den ene retning frem til 

 mammarapparatet, som det er hos de nulevende monotremer, og i 

 den anden retning frem til marsupialiernes mammarapparat. 



Hos placentalierne er det første anlæg til mammarapparatet 

 en saakaldt melkestripe, en lang, smal epidermis-fortykkelse ind- 

 sænket i det underliggende cutis. Under den videre utvikling vokser 

 epidermis i dette anlæg frem over den omgivende hudflate, blir til 

 hvad man benævner en melkelinje. Denne kan i sin bedste utvikling 

 række fra axillar- til inguinalregionen. Melkelinjer er blit iagttagne 

 hos en række placentalier, saaledes hos Insectivora, Rodentla, Carni- 

 vora, Perissodactyla, Artiodactyla, Chiroptera, Primates. Enkelte 



