Studier over mammarorganernes utvikling hos Phocaena communis. 17 



lemmets distale og proximale del, som den der kan iagttages paa 

 det 37 mm. lange embryo av Guid bergs materiale (snitserien) 

 var det umulig at se ved ydre iagttagelse. Det av Guldberg 

 undersøkte 37 mm. lange Phocaena embryo og det av mig under- 

 søkte 35 mm. lange Phocaena embryo maa ellers efter størrelsen 

 og efter Guldbergs beskrivelse at dømme staa paa omtrent 

 samme utviklingstrin. Det 35 mm. lange embryo blev derfor ikke 

 mikroskopisk undersøkt. 



Det mindste Phocaena embryo, »A«, jeg dernæst undersøkte 

 var 57 mm. langt. Dette viste sig ved sammenligning med det av 

 Kiikenthal omskrevne 25 mm. lange (Nsl) Phocaena embryo 

 at befinde sig paa et noget mere fremskredet stadium end det sidst- 

 nævnte, da dets baklemmer var litt mere reducerte. Totallængden 

 var for begges vedkommende omtrent den samme, idet det av 

 Kiikenthal beskrevne ved maaling av tegningen*) viser sig at 

 være 55 mm. langt. 



Habitusfiguren (fig. 2, pl. I) av mammarregionen hos »A« 

 viser tydelig 3 smaa runde fremspring paa hver side av genital- 

 tappen. De to forreste paa hver side ligger umiddelbart op til 

 hinanden, det ene like bak det andet, hvorimot det tredje ligger 0,5 

 mm. fjernet fra dem i dorsocaudal retning. Avstanden mellem de 

 til hinanden svarende fremvekster paa hver side er (opregnet for- 

 fra — baktil) henholdsvis 1.7 mm., 1.5 mm. og 2.3 mm. 



Av dette brudstykke fremstillet jeg en 10 //. tversnitserie**) 

 Snitserien viser at den bakerste fremvekst paa hver side er en 

 mesodermal fremhvælvning, hvis celler er anordnet i koncentriske 

 cirkler. Der er ingen fortykket epidermal beklædning (tekstfig. 2). 

 Da denne dannelse ligger paa baklemmets plads og tversnitterie 

 viser bækkenbenanlæggene i linjen mellem dem og rectum, kan der 

 ikke være tvil om at dette er den sidste baklemrest. Snitserien viser 

 videre at de øvrige fremspring har sin grund i epidermisfortykkel- 

 ser, der maa opfattes som mammaranlæg. Der er imidlertid ikke to 

 adskilte epidermisfortykkelser paa hver side, som man ved ydre 

 iagttagelse skulde tro. Dette sees tydelig paa et længdesnit re- 

 konstruert av tversnitsserien (tekstfig. 3 a). Grænselinjen mellem 



*) 28, pl. XIV, fig. 2. 



**) Stykket blev ikke ganske transversalt skaaret; men snittene kom til at 

 gaa saaledes, at et snit gjennem venstre laterale fremspring ogsaa kom 

 til at gaa gjennem det bakre av de venstre mediale fremspring. 



