Studier over mammarorganernes utvikling hos Phocaena communis. 21 



hvaler i fosterstadiet (saaledes ogsaa hos Phocaena communis), er 

 det ikke urimelig at rester av et mammarhaar forekommer nær 

 mammarorganet hos Phocaena. At der hos placentalier virkelig 

 er en tendens til frembringelse av mammarhaar, fremhævet B r e s s- 

 1 a u, idet han skrev (7), at det viser sig »dass sien auch die aczes- 

 sorischen Bildungen nicht zu Mammaranlagen oder Rudimenten 

 von solchen entwickelen, wie man erwarten konnte, sondern gleich- 

 falls zu Haarbålgen mit Haaren werden«. 



»B« er et 98 mm. langt Phocaena communis embryo. Fig 3, 

 pl. I viser at et anus er utviklet paa dette stadium. Ethvert spor av 

 baklemmer er forsvundet. Paa hver side av clitoris sees en hvit 

 flek, som fortsætter sig caudalt i en lang, meget smal stripe som 

 blir mere og mere utydelig og tilslut forsvinder. Avstanden mellem 

 de to hvite flekker er 2.3 mm. Avstanden fra en linje gjennem den 

 craniale ende av flekkerne til anus er 2.1 mm. 



Av det avtegnede bukstykke fremstillet jeg en 15 ^. tversnits- 

 serie. Gjennem ca. 60 snit (0,9 mm.) kan mammaranlæggene for- 

 følges.*) Følger man et mammaranlæg caudalt-cranialt finder man 

 først en lang, meget smal indposning, dannet av cylinder-epithel 

 celler. Denne cylindercelle-pung, som er fyldt med en tæt masse 

 av store, temmelig klare, polygonale celler, utvider sig adskillig i 

 den craniale del og blir meget dypere, blir saa noget grundere og 

 deretter igjen litt dypere (0.2 mm.) og meget bredere (0.1 mm.) og 

 ender, i en cranialt rettet blindsæk. En smal, grund indsænkning, 

 pattegrupen, følger i overflaten hele anlægget. Fig. 9, pl. I viser 

 det venstre mammaranlæg set fra den laterale side, tegnet paa 

 grundlag av en del rekonstruerte længdesnit. Figuren viser tyde- 

 lig indbugtningen i anlægget. Fig. 10, pl. I er det samme anlæg 

 set fra den craniale side. 



Snitserien viser endvidere at der i begge anlæg midt inde i den 

 caudale del av den dype pung er en langstrakt masse av stor- 

 kjernede celler som ligner cylindercellerne. Disse cellemasser, som 

 skiller sig skarpt ut fra de større, klarere omliggende polygonale 

 celler, kan tydelig forfølges gjennem flere snit (fig. 11, 12, 13, pl. 

 I). Paa anlæggets sider sees litt av pungens craniale del. 



Sammenlignes nu rekonstruktionen fra »B« (fig. 9, pl. I) med 



*) Anlæggenes størrelse er omtrent den samme paa begge sider, tiltrods 

 for, at den hvite flek paa høire side er en del tydeligere og større end 

 den venstre. 



