Ringkjeden. 



oprindelse. De to andre kræver derimot en nærmere drøftelse. 

 Vi stanser da først ved T. J. Arnes teori som den bedst under- 

 byggede. Han meddeler, at ringkjeden forekommer meget ofte 

 paa muhammedanske broncekar og henviser til et persisk bæger 

 fra 1300-aarene : ). Naar han imidlertid samtidig omtaler motivets 

 forekomst paa kinesisk keramik, synes det dog som om han 

 søker ringkjedens hjemland litt for langt mot øst. Ti naar 

 motivet forekommer i Kina, 2 ) saa kan vi med sikkerhet gaa 

 ut fra, at det er kommet dit fra muhammedansk kulturom- 

 raade, ikke omvendt. Entrelacmotiver er nemlig ukjendt i 

 den oprindelige kinesiske ornamentik, mens de derimot er 

 meget almindelige i den muhammedanske, hvor de utgjør en 

 del av den klassiske arv, formidlet gjennem Byzans. I Kina 

 forekommer nok de første tobaandsiletninger allerede under 

 Handynastiet (206 f. Kr. — 221 e. Kr.) 3 ), men almindelige blir 

 entrelacmotiverne vistnok først under Sungdynastiet (960 — 

 1279) 4 ). Den kinesiske ringkjede kan derfor neppe tillægges 

 nogen betydning for spørsmaalet om dette motivs oprindelse. 

 Større interesse har det derimot at undersøke ringkjedens 

 forekomst i den muhammedanske verden. Jeg forutsætter, at 

 Arnes eksempel fra 1300-aarene er det ældste, han kjender, 

 da han ellers vel ikke hadde valgt at henvise netop til det. 

 Selv har jeg truffet paa to eksempler til, en bord paa en per- 

 sisk flise, der dateres til det 13de eller 14de aarhundrede (fig. 

 2), og bundmønstret paa en skaal av saakaldt mamelukkeramik 

 fra Kairo, der skriver sig omtrent fra samme tid. 5 ) Indtil 

 videre synes motivet saaledes ikke at kunne forfølges længere 

 tilbake end til 1200-aarene, og vi kan derfor ikke uten videre 

 gaa ut fra, at vi her har forbilledet for vore nordiske ring- 

 kjeder fra 900-aarene. Der er ogsaaa en væsentlig forskjel 



x ) Fr. Sarre: Erzeugnisse islamischer Kunst I, Berlin 1906, fig. 20. 



2 ) Owen Jones: Grammar of Ornament, London 1865, pl. LIX, nr. 18 

 og 34. 



3 ) Forekommer saaledes paa et broncekar i Rohsska museet, Gøteborg 

 (nr. 1685), der efter de fleste kjenderes mening skriver sig fra denne periode. 

 Dateringen er velvillig meddelt mig av intendenten dr. Axel Nilson. 



4 ) Forekommer bl. a. paa nogen bidselbeslag fra denne periode, i 

 Vestlandske Kunstindustrimuseum, Bergen, gave fra general Munthe. 



5 ) Ernst Diez: Die Kunst der islamischen Volker, i Burgers Handbuch, 

 fig. 272 og 273, begge i Kaiser Friedrich-museum, Berlin. 



