10 



Einar Lexow. 



lige (fig. 5). Her dannes ikke længer kjeden av en række av- 

 sluttede løkker, men de to symmetrisk motstillede tobaandsflet- 

 ninger er smeltet sammen, saa de danner to i hinanden flettede 

 baandmotiver, der spalter sig med regelmæssig mellemrum. 

 Vi erindrer nu, at ringkjedeborden bestaar av tre baandmotiver, 

 der spalter sig regelmæssig og flettes i hinanden. Og da staar 

 sammenhængen med en gang klar for os: Ringkjeden er 



dannet ved en sammen- 

 smelting av to symme- 

 trisk motstillede t r eb a ands- 

 fletninger, paa samme maate, 

 som motivet paa hornet fra Jåsz- 

 Berény er dannet av tobaands- 

 fletninger (fig. 6) x ). Dette arran- 

 gement av trebaandsfletninger 

 har det dog hittil ikke lykkedes 

 mig at finde paa byzantinsk om- 

 raade, mens det derimot fore- 

 kommer paa stenkors fra Cum- 

 berland, England, sammen med 

 den færdige ringkjede 2 ). Dette 

 kunde synes at tyde paa, at 

 overgangen er foregaat her, men 

 ved nærmere eftertanke maa 

 denne teori forkastes. Ti derved 

 vilde kun den nordisk-engelske 

 ringkjede finde sin forklaring, 

 mens den byzantinske og muhammedanske vilde bli staaende 

 fuldstændig isoleret. Den eneste løsning, som tilfredsstiller 

 alle fordringer, er at op f åtte den byzantinske ringkjede som 

 utgangspunkt for de to andre og forutsætte, at man senere 

 vil kunne paavise en byzantinsk utgave av de symmetrisk 

 motstillede trebaandsfletninger. 



Hermed skulde da stamtavlen være iorden og forbindelsen 

 være knyttet mellem den klassiske verdens entrelacmotiver og 

 vor nordiske ringkjede. 



Fig. 6. Dobbelt trebaandsfletning 

 og ringkjedebord. 



x ) Ringkjeden er her tegnet i en form, hvori den ofte forekommer, 

 med spaltef ormede aapninger istedenfor cirkelrunde, da denne form bedre 

 viser sammenhængen med de symmetrisk sammenstillede trebaandsfletninger. 



2 ) Calverley 1. c, s. 32, 146, 261, muligens ogsaa planche v. s. 18 og 34. 



