En familiegrav fra folkevandringstid i Hardanger. 



13 



blot paa de to motstaaende sidefremspring, mens avslutningen 

 paa fotstykket dannes av et dyrehode. Dette træk kan være 

 laant fra de samtidige korsformede spænder likesom bøilens 

 form med de fremstaaende fliker maa være laant 

 fra den vestlandske form av de korsformede 

 spænder som vi har set ved de to eksemplarer 

 der blev fundet sammen med disse. Det viser 

 sig at disse vore to smaa bronsespænder har laant 

 træk fra forskjellige typer, hvad professor Sche- 

 telig har gjort opmerksom paa. 1 ) Disse smaa 

 spænder fra denne grav maa være samtidige med 

 de to korsformede spænder fra Iste halvdel av 6te 

 aarhundrede. 



Sammen med de nævnte smykkesaker laa 

 en liten naal av sølv, fig. 10, med tyk rund 

 stamme, men avbrutt i odden. Den har fine orna- 

 mentlinjer rundt den tykkeste del av stammen 

 og nede mot spissen. Naalehodet er flattrykt fra 

 sidene og indknepet paa midten. En liten ring 

 sitter i den øvre ende og i denne igjen en anden. 

 Slitmerker i denne synes at tyde paa at der rime- 

 ligvis har været flere led som har dannet en 

 kjede; men ingen flere laa i graven. Nær denne 

 naal laa en ring av sølv, fig. 11, hvori der maa 

 ha hængt en gjenstand, da denne viser tydelige 

 merker efter slit. 



Alle de nu nævnte oldsaker laa som planen 

 viser i den nordre ende av kisten. 



I søndre del av samme laa et spandformet 

 lerkar hvælvet paa siden med hanken staaende op 

 fra mundingsranden. Karret saa tilsynelatende 

 helt ut, men det viste sig da det skulde tåges op Ring av sølv. 

 at være knust. Formodentlig har dette skedd, da 

 dækhellene i den del av graven knækket. Det var fyldt med 

 sand. Karret blev optat i saa mange store stykker, at det har 

 kunnet restaureres, fig. 12. Det er av fin lermasse og hører 

 blandt de bedste former inden folkevandringstidens lerkar. 



Fig. 10. Vi. 

 Naal av sølv. 



Fig. 11. Vi. 



x ) Haakon Schetelig : Smaa bronsespænder fra folkevandringstid, p. 53, 

 Oldtiden I. 



