1897] Bæveren i Norge, dens Udbredelse og Levemaade. 2£ 



De for Tiden beboede Hytter i dette District ere kun faa i 

 Antal. Ovenfor Ubergs moen findes idetmindste 1 Hytte, og i 

 Moland, kort nedenfor Elvens Udløb af Vegaardsvand, angives 

 der at findes flere, der alle antages beboede. 



I Juli 1895 undersøgte jeg Hytten ovenfor Ubergsmoen. Den 

 laa kort østenfor Elven ved et lidet Tjern, hvor Vandstanden er 

 bleven reguleret (for Flødningens Skyld) ved en høi Dæmning. Den 

 var af den almindelige aflange Form, og omtr. 20 Focl lang. Friske 

 fældede Træer saaes rundt Tjernet, dog ikke i nogen Mængde; 

 enkelte af de fældede Birke havde endnu grønt Løv. (Pl. IX). 



Fra disse Colonier foretages fremdeles Vandringer ned ad 

 Elven, og endnu i 1888 (den 18de October) blev en halvvoxen Unge 

 skudt ved Næs Jernværk, og afgivet til Arendals Skolesamling. 



IV. Nisser-Elven. 



Det af Landets sydlige Districter, hvor Bæveren i alle de se- 

 neste Tider har havt sit Hovedtilhold, er Nisserelvens Vasdrag i 

 øvre Thelemarken og Nedenæs. 



Denne 181 Kilom. lange Elv, der udspringer paa Grændsen 

 af Sætersdalen, gjennemstrømmer hovedsagelig Vraadal (med Vraa- 

 vand), Nissedal (med Nisservand), Aamli (med Nelaugvand), samt 

 Froland Sogn, og falder endelig gjennem Øiestad ud ved Arendal. 



Nisserelvens Omgivelser ere næsten overalt beklædte med Skov, 

 for den væsentligste Del af Furu. Elvens Bredder ere dog tildels 

 bevoxede med Løvtræer, især Asp, Birk eller Eg; Løvskoven er 

 dog ved Bævernes ihærdige Arbeide i Aarhundreder bleven stærkt 

 mecltagen. 



Bæverne forekomme i Nisserelven næsten lige fra dens Ud- 

 spring i Grændsetrakterne omkring Vraavand indtil kort ovenfor dens 

 Udløb ovenfor Arendal. Dog ere cle ikke overalt fast bosatte eller 

 jevnt udbredte over hele denne lange Strækning, men hovedsagelig 

 indskrænkede til enkelte Dele af Vasdraget, der er adskilte ved 

 større eller mindre Partier af Elv eller Indsø, hvor de ikke (for 

 Tiden) synes at have fast Tilhold. Dog ere de overalt noget vex- 

 lende i sin Optræclen; jevnlig kunne de saalecles forlade en Trakt, 

 som de længe have beboet, og pludselig dukke op og indrette sig 



