40 R- Collett. [No. 1 



her høi og kuppelformig, men dog med et i Våndet noget udlø- 

 bende Parti. Denne Hytte vil senere blive omtalt (se Pl. VI). 



Ogsaa paa andre Steder i Treungen forekommer Bæver endnu, 

 men i Regelen blot som sporadiske (vandrende) Individer. Saale- 

 des viser den sig jevnlig i Hovedelven og ved flere Smaabække 

 og Vande paa Strækningen fra Aamli op mod Nisservand; men 

 nogen beboet Hytte synes ikke at findes her for Tiden. 



Nisservand. Sandsynligris have Bæverne tidligere været ud- 

 bredte paa flere Steder langs det store Nisservand. I „Zoolo- 

 gist" f. 1880 (p. 499) omtaler Mr. Cocks, at da han Sommeren 

 1880 satte over Nisservandet, blev det ham opgivet, at 2 Bæver- 

 hytter skulde findes i Nærheden af Overfartstedet, og at Bæverne 

 vare seede paa dette Sted endnu det foregaaende Aar (1879). 

 Hvor dette Overfartsted var, omtales ikke nærmere, men tør maa- 

 ske have været ved Nissedals Kirke. Ligeledes blev det ham be- 

 rettet, at der fandtes Hytter ved Nisservandets søndre Ende. 



I en Meddelelse af Pr of. Rasch i „Jågareforbundets nya Tid- 

 skrift" 1 B. p. 123 (1863) anføres fremdeles, at Bæverne paa den 

 Tid forekom „talrikast i Nisservandet med dets Oar och Holmar". 

 Saafremt dette i Virkeligheden har været Tilfældet, er det sikkert 

 nok, at dette Forhold nu er forandret, og at Bæverne nu for Tiden 

 have sin største Udbredelse i Elven søndenfor Nisservandet. 



For Tiden blive Bævere vistnok jevnlig iagttaget i Nisservan- 

 det, men synes ikke nogetsteds her at have fast Tilhold. Saaledes 

 indfandt sig Sommeren 1893 en eller et Par Individer, der be- 

 gyndte at bygge Hytte ved et Tjern nær Eitstaaen, i Våndets 

 Nordende; men Stedet blev atter snart forladt. Dog antages de 

 fremdeles at holde til i Nærheden, da Spor efter deres Virksomhed 

 ikke sjelden sees. Da jeg i Juli 1895 passerede Stedet, blev det 

 mig saaledes opgivet, at et Individ nogle faa Dage tidligere var 

 iagttaget lige i Nærheden. 



Vraadal danner det øverste Parti af Nisserelvens Vasdrag, og 

 grændser op mod Hvideseid. Dalbunden optages hovedsagelig af 

 det 16 Kilom. lange Vraavand, der ved et kort Eid er adskilt fra 

 Nisservand. 



Ogsaa ved Vraavand vise Bæverne sig ikke sjelden, om de 

 end heller ikke her for Tiden synes at have nogen beboet Hytte. 

 Høsten 1895 indfandt de sig saaledes ved Gaarden Sindnæs, be- 



