54 R. Collett. [No. 1 



Naar de forsvandt fra dette Dalføre, kan ikke opgives. Endnu 

 forekomme Sagn om Bæverens Optræden blandt Befolkningen, 1 ) 

 men ingen kunde længer erindre at have seet dem levende. Sand- 

 synligvis have Bæverne (i de senere Tider) aldrig forekommet regel- 

 mæssigt her, eller i lange Perioder ad Gangen, men indvandrede 

 Individer have havt Tilhold her i kortere eller længere Tid, indtil 

 det Træmateriale, som for dem er en Livsbetingelse, helt eller paa 

 det nærmeste var opbrugt. 



En saadan ny Indvandring har netop fundet Sted i de sene- 

 ste Aar. Vaaren 1891 saaes friske Spor af Bæverens Virksomhed, 

 noget sydost for Sul cl als Kirke, paa Gaarden Hofthuns Grund, 

 saaledes paa Grændsen af Sætersdalen. Sandsynligvis har dette 

 været et Par Bævere, der vare paa Vandring fra dette sidste 

 Dalføre, og som senere viste sig længere mod Syd i Dalen. 



I Løbet af Vinteren 1891 — 92 blev en Bæver, dengang ukjendt 

 af alle Beboere, iagttaget ved Gaarden Kvæstacl i Suldal, lige 

 ved Elven, og om Vaaren 1892 mærkedes, at flere Aspe og Kog- 

 netræer bleve fældede ved Elven i Nærheden af Gaardene Moen, 

 Galland og Nær heim, ligesom der ogsaa i Mos-Heien, onitr. 17 

 Kilom. fra Hoveddalen, en Del Træer fandtes fældede Vaaren 1892. 



Den 15de Juli 1892 blev et Individ (en Han) dræbt ved Gaarden 

 Kvæstad, saaledes paa samme Sted, hvor det først var iagttaget 

 om Vinteren, 2 ) og indsendt til Stavanger Museum. 



Senere blev endnu et Individ „hørt skrige" ved Elven omtrent 

 paa samme Sted, og Beboerne antage derfor, at der har levet et 

 Bæverpar ved Førland (Kvæstad), et andet Par (eller Individ) 

 bøiere oppe ved Mo, og et ,tredie i Mosheien. 



Det er dog neppe sandsynligt, at der har været saa mange 

 Individer. Sandsynligvis har der været høist et Par, som fra Bykle i 

 Sætersdalen har begivet sig den forholdsvis korte Vei over Heierne 

 (Garingsmo) ned til cle øvre Vande i Suldal, hvorfra de have fulgt 

 Bielvene nedover til Hovedelven. Her er det ene Individ ble- 

 ven dræbt, og det andet har atter fortrukket eller gaaet tilgrunde. 



J ) Meddelt af Lensmand Kolbenstvedt (Jan. 1896). 



2 ) Den blev truffet om Morgenen spadserende i Veigrøften lige ved Hoved- 

 veien, og ihjelsloges af 3 Arbeidere. I den Tro, at det var et ukjendt Skade- 

 dyr, forlangte de hos Lensmanden Skudpenge ; men istedet herfor bleve de 

 forelagte den lovbestemte og ganske betydelige Mulct, hvilken dog, da de 3 

 Jægere til Evidents kunde godtgjøre sit Ubekjendtskab til dette Dyr og dets 

 Naturhistorie, blev nedsat til en Ubetydelighed. (Altsaa samme Tilfælde, som 

 ovenfor er omtalt fra Bjaarvand i Tørrisdal). 



