64 R. Collett. [No. 1 



yngre Træer om hinanclen, synes de at foretrække de sidste; den 

 alniindelige Tykkelse af de fældede eller angrebne Træer er fra 100 

 til 200 mm. 



Træernes Fældning og Benyttelse. Træerne fældes paa den 

 Maade, at Bæveren stiller sig ved Roden halvt opreist paa Bag- 

 fødderne, hvorpaa Stammen gnaves fra alle Sider, indtil der gjen- 

 staar en smal Stilk, der tilsidst ved Træets egen Tyngde afbrydes, 

 og Træet ligger fældet. Det af Stammen udgnavede Felt har en 

 Høide af i det hele omtr. 300 mm. ; under Gnavningen holder Bæ- 

 veren sit Hoved bøiet til Siden, saaledes at Mærkerne efter Gnavene 

 staa vandret paa Træstubben. Alt eftersom Bæveren kommer ind 

 mod Midten, faar Stammen og Stubben mere og mere Form af 2 

 mod hinanden vendte Blyantspidser ; Midtstilken faar imidlertid 

 sjelden sin Plads nøiagtigt i Midten, men gjerne lidt henimod den 

 ene Side. 



Ere Stammerne tyndere, af gnaves de helt i skjæv Retning, uden 

 ophøiet Spids i Midten; dette er ogsaa ofte Tilfældet, naar Stammen 

 luder ud over Våndet eller staar i en brat Bakke. 



Den Høide, hvori Træet afgnaves, vil i Almindelighed være 

 omtr. y 2 Meter; kan Bæveren have Støtte paa en nærstaaende 

 Stubbe eller anden Gjenstand, kan den gjenstaaende Stubbe have 

 en Høide af indtil 1 Meter. Enkelte saadanne høie Stubber har 

 jeg seet ved Colonien ved vestre Vimme i Aamli, men aldrig noget- 

 steds saaes over meterhøie Stubber. 



Friserne efter Fældningen ophobe sig i Mængde ved Roden. 

 og benyttes ikke af Bæveren. Den Kraft, hvormed en saadan 

 fuldkommen frisk Træstamme gjennemgnaves, er aldeles mærkelig; 

 Gnav-Furerne i Fliserne (eller i den gjenstaaende Stubbe) ere saa 

 glatte, som om de vare gjorte med en Træskjærers mest fin- 

 slebne Mejsel. Disse Furer, der altid ere parvise (efter de 2 For- 

 tænder), have en Bredde af omtr. 7 mm. Fældningen af et Træ af 

 Middelstørrelse kan derfor neppe medtage lang Tid, maaske neppe 

 et Qvarter. 



Naar Bæveren gnaver, kan dette høres i temmelig lang Afstand 

 i de stille Nætter. 



I Regelen ligge de fældede Træer henstrakte i forskjellige Ret- 

 ninger, og det kunde ikke ved nogen af mig undersøgt Bæverskov 

 sees, at Træer, der ikke af sig selv heldede, vare fældede med den 

 Hensigt, at de skulde falde til en bestemt Side. 



