82 R- Collett. [No. 1 



en høiere organiseret Samfunclsorden 1 ). Hvad der ligger til Grund 

 for denne Antagelse, er det Factum, at mange Bævere vise sig at 

 have sin Pels stærkt slidt paa Kyggen ; men allerede i Midten af 

 forrige Aarlmndrede gjør Gunnekus opmærksom paa, at dette 

 ligesaa godt kan have sin Grund i Bæverens Vandringer gjennem 

 de trange Jordlmller. 2 ) 



Troen paa Bævergjellens underbare Virkninger har allerede 

 fra gammel Tid af været rodfæstet hos Befolkningen. En af dens 

 mærkeligste Egenskaber, som bragte den høit i Ære i forrige Aar- 

 hundrede, og er berørt af mange Forfattere, var den Xndflydelse, 

 som den udøvede paa Hvalerne 3 ). Blev en Baad eftersat af en Hval, 

 var det nok, at der udkastedes lidt castoreum, hvis Lugt øieblikkelig 

 drev Hvalen paa Flugt. 



Endelig kan nævnes, at Bævergjellen endnu i Begyndelsen af 

 vort Aarlmndrede blev af Befolkningen (f. Ex. ovenfor Mandal), 

 baaret i Enden af Strømpebaandet som Middel mod Orm 4 ). 



At Bæverens Hale benyttes „som Murske" under Hyttens Byg- 

 ning, og at Bæveren i Hytten altid sidder saaledes, at dens Hale 

 kan hvile i Våndet, gjentages leilighedsvis endnu i vor Tid i enkelte 

 Fremstillinger af dette Dyrs Historie. At Halen ogsaa har været 

 anseet som „en Delicatesse", anføres ligeledes af Olaus Magnus i 

 det 16de Aarhundrede, 5 ) og gjentages af og til senere, (saasom af 

 Smith i hans Beskrivelse over Trysil i 1797.) 



I Sydvaranger har det, saalænge Bæveren her endnu levede, 

 eller til Midten af vort Aarhundrede, været Brug at bære som 



x ) . . . „et præscissa ad sua latibulas mito modo comportant. Nam vnum 

 ex suo grege laboribus inutileni, defidem, aut ignauum, vel senio confectum, 

 sed maximé alienæ societatis, et gregis profugum, pro vehiculo pedibus ele- 

 uatis supinum, in terram dorsotenus sternunt: inter coxas. et crura ligna ordi- 

 nant, et componunt: et eum trahentes ad suas mansiunculas, å lignis exone- 

 rant: iterumque exeunt, et redeunt, donec institutæ domunculæ fuerint elabo- 

 ratæ." (Hist. Gent. Sept. etc, avtore OlacTMagno G-otho Archiepiscopo Upsali- 

 ensi. Romæ 1555, p. 604). 



2 ) Leem, Beskrivelse over Finmarkens Lapper, med J. E. Gunneri Anmærk- 

 ninger, p. 205 (Kbhvn. 1767). 



3 ) „den mod Hualens udyd undertiden maa brugis". (Lillienskiold, Specu- 

 lum boreale, p. 241, 1698). 



4 ) Meddelt af Districtslæge Nørregaard (Oet. 1896). 



B ) „Est enim cauda instar piscium squamosa, coriaria, turn densitate 

 suffulta, atque nodis latentibus mité distincta; delicatissimam præbens escam, 

 atque medicinam iis, qui fauciis intestinis elanguent". (Olaus Magnus, Hist, 

 Gent. Sept. etc. Eomæ 1555, p. 604.) 



