8 Carl Fred. Kolderup. [No. 2 



med den lader sig spalte op langs enkelte retninger. Som bekjendt 

 er kløvet forskjelligt hos de forskjellige bergarter. Hos en hel del 

 graniter og syeniter har bergarten let for at spalte sig op langs 

 tre lodret paa hinanden staaende retninger. Disse tre retninger 

 kan vi ogsaa tinde udviklede hos de heromhandlede bergarter; men 

 det hænder desværre ogsaa, at bergarten springer ganske uregel- 

 mæssig, saaledes som det hyppig er tilfældet hos gabbrob er gart erne. 

 Ofte kløves de da langs sletter eller skjøler. Tilstedeværelsen af 

 saadanne skjøler vil selvfølgelig i høi grad forringe stenens værdi, 

 den vil blive næsten ubrugbar. I almindelighed vil man kunne se 

 skjølerne paa nogen afstand, da bergarten her har en anden farve, 

 hos labradorstenene hvidlig, formodentlig som følge af en kaolini- 

 seringsproces. 



Efter saaledes at have omtalt de mere almindelige forhold ved 

 Ekersunds-Soggendalsfeltets bergarter, deres sammensættende mine- 

 raler og deres struktur, skal jeg nærmere behandle de enkelte 

 typer og undersøge deres betingelser for en eventuel anvendelse i 

 stenindustrien. Jeg begynder da med 



Labradorstenene. 



Den største interesse knytter sig til de saakaldte labrador- 

 stene, ikke alene fordi de indtager det ubetinget største areal og 

 som oftest ligger heldigst til, men ogsaa fordi de paa grund af sin 

 evne til at modstaa atmosfæriliernes indvirkning synes at være de 

 bedst skikkede til industriel anvendelse. Det er disse labradorstene, 

 som med sine bare kupper, hvorpaa der ikke tindes det spor af vegetation, 

 i al sin uhygge virker saa imponerende paa den forbireisende og efter- 

 iader hos ham et indtryk af øde og goldhed, som sent glemmes. Hvad 

 betegnelsen labradorsten angaar, saa maa ikke denne paa nogen 

 maade søges bragt i forbindelse med det saa ofte brugte labra- 

 dor", hvormed man har betegnet de mørke augitsyeniter fra Laur- 

 vik og andre med dem beslægtede bergarter. Det bør merkes, at 

 augitsyeniten ikke alene ikke udelukkende bestaar af labrador, men 

 den indeholder slet ikke nogen labradorfeldspat. Augitsyeniten be- 

 staar væsentlig af mikroperthit (kali-natronfeldspat) og augit; labra- 

 dorstenen bestaar derimod hovedsagelig af virkelig labrador d. v. 

 s. en skjæv og med tvillingstribning forsynet feldspat, som inde- 

 holder kalk og natron foruden det for alle feldspater fælles stoffe 

 kiselsyre og lerjord. Foruden labrador kan labradorstenene ogsaa 



