1897J Ekersunds-Soggendalsfeltets bergarter. 13;. 



Noriter. 



Noriterne, der, som allerede før omtalt, findes omkring Reke- 

 fjord og Soggendal samt paa Hitterø, bestaar af labrador, hypersthen, 

 biotit og titanjern samt i flere tilfælde kvarts. Forholdet mellem 

 de forskjellige mineraler er her et ganske andet end hos labrador- 

 stenene, idet labrador forekommer i betydelig mindre mængde,. 

 gjennemsnitlig uclgjør den vel omtrent 60 % af bergarten. Nori- 

 terne viser sig overalt i overfladen sterkt forvitret, men er de øver- 

 ste lag („barken") først fjernet, faar man en noget graalig, finkor- 

 nig til middelskornig, frisk bergart, der saavidt det kan skjønnes 

 maa kunne afgive et godt byggemateriale og vistnok maa kunne 

 anvendes til endel af de foretagender, hvortil f. eks. Fredrikshalds- 

 graniten bruges. Paa de steder (i Soggendalstrakten), hvor stenen 

 er brudt, angives den af arbeidere og arbeidsformænd at være let, 

 at bryde. De i bergarten optrædende mindre aarer er saa sjeldne,, 

 at de antages ikke at byde nævneværdige hindringer. Transport-, 

 omkostningerne vil ikke være store, da de eventuelle brud maatte 

 kunne anlægges i nærheden af en af havnene dernede. Haardhe- 

 den hos den friske sten er = 6. Den specifike vægt er større end 

 hos de andre brugbare typer i feltet, idet veininger har givet 3,005 

 for typer fra midten af noritfeltet ved Soggendal og 3,124 for typer 

 ved grænserne. I feltet paa Hitterø, hvor kvarts synes at forekomme 

 i lidt større mængde, var den specifike vægt noget mindre, nemlig 

 = 2,906. Den specifike vægt af noriterne oppe i Birkremssognet 

 er 3,05. 



Sammenlignet med labradorstenene har disse det fortrin frem- 

 for noriterne, at de har lettere for at staa imod forvitringen, og 

 til en hel del sager vil derfor labradorstenene være at foretrække. 



De saakaldte monzoniter, som forekommer inde i landet ved 

 Hæskestad, er nærbeslegtede med noriterne og har i praktisk hen- 

 seende deres fortrin og deres mangler. Paa grund af kostbare 

 transportforholde vil der vel neppe blive tale om at bryde disse. 



Adamelliter. 



Disse bergarter optræder væsentlig i trakterne fra Fedefjord 

 og ned til Farsund, men ogsaa i Birkremssognet v. for Ørsdalsvan- 

 det. Hvad der nedenfor meddeles om disse bergarter gjælderude- 

 lukkende for bergarterne ved Lister, da det kun er dem, der kan 



