1897] Et orienterende niveau i bergensskifrene. 5 



fra det bueformige sanssuritgabbroparti er omtrent den samme og 

 strøgretningerne synes at kunne forbindes, maa man vel kunne gaa 

 ud fra. at kalkstenszonen ved Kuven og Valle fortsættes i zonen 

 oppe ved pladsen n. f. gaarden Aasen i Samnanger. 



Lad os imidlertid se, om ikke denne zone kunde forfølges 

 videre. 



Strøgretningen peger mod n. Trængereid og herfra har dr. Reusch 

 beskrevet flere smaa lagrækker af kalksten dels mørk graalig og 

 dels lyserød, hvid og grønlig. Desværre har jeg selv ikke havt 

 anledning at se paa forekomsterne andet end under gjennemreise. 

 Af dr. Reusch's notiser fra n. Trængereid sees imidlertid, at de her- 

 værende kalklag, som altsaa viser en petrografisk overensstemmelse 

 med cle n. f. Aasen, optræder sammen med det samme polygene 

 konglomerart, som støcler op til kalkstenen n. f. Aasen. Hertil 

 kan vi saa lægge Reusch's fossilfund et tversnit af en gastropod, 

 et par tversnit af hule rør, samt et utydeligt fletværk, der ligner 

 de tætmaskede kjædekoraller fra Os, og vi vil se, at der er en 

 merkelig overensstemmelse mellem disse forekomster, en overens- 

 stemmelse saa stor, at man med nogenlunde sikkerhed maa kunne 

 gaa ud fra, at de tilhører den samme zone. 



Kalkstenen ved Trængereid peger igjen over mod Osterøens 

 siluriske lagrækker og da specielt mod kalkforekomsten ved Skaftun. 

 Denne forekomst har jeg besøgt under mine reiser for Norges geo- 

 logiske undersøgelse i indeværende sommer. Den bestaar saavel 

 af finkornig, mørk graalig marmor med skiferfiller mellem lagene 

 som af en lysere, graalig-hvid, delvis stribet marmor. Den optræ- 

 der sammen med det før omtalte polygene konglomerat, og desuden 

 optræder der lige indtil den en mørk lerglimmerskifer, en garben- 

 skifer, paa hvis spalteflader man ser mørkere søiler anordnet i 

 negform. En lignende garbenskifer har ogsaa dr. Reusch beskre- 

 vet fra Valle, hvor kalken er gjenemtrukken af saadanne garben- 

 skiferlam eller. Af fossiler er her fundne de før beskrevne kalkrør 

 (syringophyllum, enkrinitstilke ?) Der er vel en vis grad af sand- 

 synlighed for, at disse lag hører sammen med de fossilførende 

 kalklag ved Trængereid. Kalkstensforekomsten ved Skaftun har 

 jeg forfulgt nordover et stykke. Den skal efter derom indhentede 

 oplysninger hos eieren af gaarden Skaftun strække sig omtrent en 

 halv mil mod nord, til omtrent ret v. f. Mjælstaa sæter. 



Naar jeg har behandlet den heromtalte kalkstenshorizont saa- 

 pas indgaaende, som her er skeet, saa er det, fordi det er af vig- 



