1897] Et orienterende niveau i bergensskifrene. 7 



op til gastropoclkalken. Den samme stiling i forhold til gastropod- 

 kalken iagttages ogsaa op i Samnanger paa strækningen mellem s. 

 og n. Trængereid, hvor konglomeratet dog har en betydeligere 

 mægtighed og hvor der sammen med det optræder endel grønlige, 

 gneisagtige bergarter, der vistnok er genetisk forbundne med det. 

 At gaa nærmere incl paa elets forhold her vikle imidlertid føre for 

 vidt, men et nærmere detaljeret studium af dette konglomerat vikle 

 vistnok have sin store interesse. 



Fortsættelsen af denne konglomeratzone peger over mod Osterø 

 lidt ø. f. Skaftun og lidt ø. for denne gaard lindes ogsaa en gan- 

 ske mægtig zone af konglomeratet, eler herfra strækker videre nord- 

 over paa øen. Foruden denne zone ø. f. gastropodkalken tindes 

 ogsaa en lignende v. f. denne. Til hvilket lag skulde denne svare 

 ved Osøren? Som det af det ovennævnte kart over clen sydlige 

 del af Bergenshalvøen vil fremgaa, ligger der paa nordsiden af 

 gastropodkallen en brudstykkebergart, der af dr. Reusch er be- 

 tegnet som kloritrig sparagmit, og der vilde vistnok ikke være noget 

 til hinder for at anse denne bergart, om hvis sande natur dr. 

 Reusch har været noget i tvil, for en eiendommelig udvikling af 

 det heromtalte konglomerat. I god overensstemmelse hermed staar 

 det ogsaa, at dr. Reusch paa flere steder i denne sparagmit har 

 fundet tydeligt konglomerat med fladtpressede rullestene. Til nær- 

 mere udredning af dette forhold vilde der imidlertid forlanges meget 

 mere arbeide end det, jeg ved mine flygtige besøg har kunnet afse. 

 Desværre kan denne forbindelse mellem den kloritrige sparagmit 

 og det polygene konglomerat paa Osterø ikke paavises over nogen 

 større strækning i Samnanger, idet saussuritgabbroen, der har gjen- 

 nembrudt og afskaaret de siluriske lag paa Bergenshalvøen, optræ- 

 der i strøgretningen mellem dem. Dog skal der efter dr. Reusch's 

 notiser vestenfor kalken ved Trængereid station være funden lag 

 af det polygene konglomerat. Der er her mellem saussuritgabbro- 

 feltet og Sørfjorden levnet lidt plads for siluren (se det geologiske 

 rektangelkart Bergen). 



Hvad dette konglomerats alder angaar, saa maa det bemer- 

 kes, at jeg i nærheden af Skaftun har fundet et stykke marmor, 

 der synes identisk med marmoren i den tilstødende gastropodkalk, 

 inde i konglomeratet, og cia denne skulde tilhøre den senere del 

 af undersiluren, maatte konglomeratet, om man kunde gaa ud fra, 

 at marmoren hidrørte fra gastropodkalken tilhøre den sidste del 

 af undersilur, der jo ialmindelighed er udviklet som stranddan- 



