1897] Nogle oplysninger om Puddef jorden. 



Chipea harengus, Linn. 

 — sprattus, Linn. 

 Anguilla vulgaris, Turt. 



Enkelte af de her opførte fiske er meget sjeldne, saaledes er 

 hippoglossus vulgaris kun undtagelsesvis fanget i Puddefj orden, 

 rhombus maximus og zeugopterus punctatus tågen i faa exemplarer 

 i Lungegaardsvandet. 



Caranx trachurus, scomber scombrus, belone vulgaris og de to 

 clupea-species optræder i smaa stimer fra tid til anden. 



Smaamakrel, saakaldt „pir", løber undertiden ind i Solheims- 

 vikens dok (i bunden af Puddef jorden) under fyldningen. Det har 

 saaledes hændt, at man paa den maade har gjort en letvindt 

 makrelfangst. I Solheimsviken fangedes ogsaa den 7de december 

 1897 et stort exemplar af lophius piscatorius. Det var en hun, 

 som maalte 1.26 m. i længde, mundens bredde var 35 cm. 



I maven fandtes ry gh virvler og andre ben af fisk. Rogn- 

 sækkene var temmelig store, og efter deres udvikling at dømme, 

 vilde jeg have antaget, at gy dningen foregik om vinteren, men jeg 

 saa senere, at Krøyer angav slutningen af sommeren som den 

 formentlige gydetid. Imidlertid er nok denne fisks gydetid ikke 

 sikkert konstateret hverken for Skandinaviens eller Englands ved- 

 kommende, hvorimod A. Agassiz har fundet de frydende mucusbaand 

 med lophiusæg i slutten af august ved Nordamerikas kyst. 



Cyclopterus lumpus faaes ofte i troldgarn. Unger af samme 

 har Glimme set lige ved stationen, og jeg fik ved et skrabekast 

 den Vs 97 sammen med skjæl en unge af cyclopterus, som maalte 

 18 mm. i længde. Et andet exemplar tog jeg 24 /4 96 paa ytter- 

 siden af Lofoten, det maalte 26 mm. og var fæstet til laminaria, 

 med hvis farve den lille fiskeunge var i nøie overensstemmelse. 



Gobius niger forekommer tildels i stor mængde. I et eneste 

 notkast, 28 /s 97, fik Glimme over 30 stykker. 



De nævnte gadusarter er gjenstand for fiske, men den fore- 

 kommende fiskemængde er overordentlig variabel, og afkastningen 

 selvfølgelig ujevn. Det er i grunden rart, at der kan foregaa noget 

 fiske i den lille fjord, som saa at sige stikker ind i Bergens by og 

 som følge deraf daglig befares af en mængde store og smaa far- 

 tøier. Byens nærhed gjør sig ogsaa paa andre maader ufordel- 

 agtigt gjældende. 



