12 James A. Grieg. [No. 16 



inflatum, der toges i usædvanlig store eksemplarer. Forøvrigt er- 

 holdtes kun nogle nereider og sabellider. Ascidierne var meget 

 talrigt repræsentede (ciona intestinalis, phallusia mentula, conchilega, 

 virginea etc.) Af echinodermer har vi mesothuria intestinalis , pso- 

 lus squamatus, antedon petasus, astropecten irregularis, asterias rubens 

 og glacialis, ophiocoma nigra, amphiura chiajii, echinus esculentus 

 o. s. v. Af mollusker: pecten opercidaris og tigrinus, nucala tennis, 

 leda minuta, lucina spinifera og borealis, cryptodon sarsii, abra alba, 

 turritella terebra, aporrais pes pelicani o. s. v. Paa stene, skjæl og 

 andre faste gjenstande fandtes hyppig baade i Degne- og Skavø- 

 pollen en liden blegrød aktinie, der synes at være en sagartia. 



Omkring Skavøens sydvestlige spidse træffer vi kun paa grov 

 singel med et fattigt dyreliv. Fra dens sydspidse og østover mopl 

 Tomberviken har vi derimod fin skjælsand opblandet med lerslam; 

 jo længere fra land man kommer, desto mere opblandet blir san- 

 den med lerslam. tilslut har vi ren lereyje. Dybden er i omtrent 

 50 favnes afstand fra land 40 favne, i 100 favnes afstand 80 favne 

 o. s. v. Dyrelivet er overordentligt rigt. Det minder ligesom bund- 

 forholdene meget om Halnæsviken. Der som her er mactra ellip- 

 tica og edivardsia camea de mest karakteristiske former. Forøv- 

 rigt fandtes nogle pectenarter, limatuld elliptica, pectunculus glyci- 

 meris, nogle cardiumarter, venus casina, tellina pnsilla, lyonsia nor- 

 vegiea, cuspidaria costellata, hanleya abyssorum, capalus hungaricus, 

 spirotropis carinata, utriculus truncatulus, stichopus tremulus, luidia 

 sarsii, pentagonaster granularis, amphiura chiajii, securigera og 

 ■borealis o. s. v., de fleste arter, som ogsaa fandtes ved Halnæs- 

 viken. 



Annelidfaunaen er meget rig, jeg skal her kun nævne nogle 

 faa: aphrodite aculeaia, lætmonice filicornis, glycera alba, onuphis 

 conchyleqa, hyalinoecia tubicola, pectinaria auricoma o. s. v. Anne- 

 liderne er forøvrigt endnu ikke bestemte. Foruden edivardsia car- 

 nea, der som ovenfor nævnt er overordentlig talrig, fik jeg nogle 

 eksemplarer af edivardsia clavata. Et par eksemplarer af denne 

 art har jeg ligeledes fra Halnæsviken. Imellem stenene inde ved 

 land er actinia equina meget almindelig. 



Udenfor Tomberviken og Staamnen træffer vi lige inde ved 

 land paa fjorddybet, som her er 80—100 favne. Faunaen er me- 

 get fattig, thi inde ved land bestaar bunden blot af død skjælsand, 

 væsentlig skalfragmenter af mytilus edulis, som i stor mængde be- 

 dækker fjeldsiderne ved Tomberviken og Staamnen. Antagelig er 



