fra den biologiske støtion. 57 



hermed har været at kontrollere vekstforhold, gydetid, o. s. v. 

 Npgen ydre k^ønsforskjel eller adskillelse i sekundære kjønskarak- 

 terer hos disse dyr har jeg ikke kunnet opdage. Ved at aabne 

 skallerne kan man i regelen paa generationsorganernes farve af- 

 gjøre, om det er han eller hun, idet hunorganet er gulrødt, og 

 testes omtrent hvide. Hvis hermafroditiske individer forekommer, 

 maa de være yderst sjeldne, saasom jeg har undersøgt et stort 

 antal. „Maden" i agnskjæl udgjøres for den største del af genera- 

 tionsorganerne. Følgelig er spørgsmaalet om gydetiden et i høi 

 grad praktisk spørgsmaal; thi naar skjællene „gaar ud" d. v. s. 

 gyder, blir de „daarlige", siger skjælskraberen. 



Saavidt jeg har kunnet bringe i erfaring, foregaar gydningen 

 (i fjordene omkring Bergen) særlig i mars maaned. Imidlertid her- 

 sker det eiendommelige forhold, at i en og samme fjord kan skjæl- 

 lene paa en strækning være aldeles udgydte, paa en og anden 

 derimod „gode". Da jeg de to sidste aar har tilbragt mars maaned 

 i Lofoten, har jeg ikke havt anledning til at undersøge denne sag 

 noget nærmere. En intelligent skjælskraber har berettet for mig, 

 hvorledes gydningen foregik i Osterfjorden: 



Ilte mars 1897. „ Sjøen fuld af gro, hvorfor det var umuligt 

 at bruge kikkert. Forsøgte under „Tjuaberget" og som almindeligt 

 paa et sted, hvor man ikke har forsøgt før, aabnedes et par stykker 

 paa prøve. Disse begyndte, efter at have henligget i baaden en stund, 

 at opløse sig, de randt ud som en tynd vælling, saa der tilslut kun 

 var lukkemusklerne og gjællebladene igjen samt en tynd hinde, 

 der ligesom en hud omslutter kjødet. — Da dagens fangst om 

 aftenen var opskaaret og saltet, opløstes hvert eneste paa oven- 

 nævnte maade, saa 1 /± tøndes indhold saa ud som en „ sørpe." 



Agnskjællet har i de senere aar faaet stor økonomisk betyd- 

 ning, og jeg vil fremdeles have opmerksomhedeq henvendt paa 

 dette dyrs livsforhold. Haaber saaledes senere at gjøre det til 

 gjenstand for en særskilt afhandling. 



Det, som især har lagt beslag paa min tid ogsaa i forløbne 

 aar, er de hydrografisk-biologiske undersøgelser. I de to sidste 

 aar er der alene til observationerne medgaaet 6 maaneder. I 1897 

 arbeidede jeg i Lofoten, Vesteraalen og Ofoten fra begyndelsen af 

 februar til først i mai. 



Da disse Lofotundersøgelser under torskefisket har været det 

 centrale i mit arbeide, og da tillige museet har ofret adskillige 

 penge paa dette, pligter jeg at levere en nærmere beretning herom. 



