Till_Algernes Systematik. 



Nya bidras 



af 



J. G. AGARDH. 



I. Caulerpa. 



JJct gifves antagligen tå slägten bland Ålgerne som redan på den yttre formen lät— 

 tare igenkännas; än färre som genom en egendomlighet i slrnctur skarpare begrän- 

 sas än det gamla slägtet Caulerpa. Också har detta slägte, allt sedan det först 

 uppstäldes af Lamouroux, både varit erkänd t al alla systematici, och mindre än an- 

 dra Algslägten besväradt af främmande arter. Endast i så måtto hafva förändringar 

 föreslagits i dess begränsning, att, då en och annan från de förut kända mera af- 

 vikande form blifvit upptäckt, man stundom ansett sig deraf böra bilda ett eget 

 slägte; äfvensom några systematici betraktat det gamla slägtet såsom en familj, hvars 

 slägten skulle utgöras af de olika afdelningar man förut uppställt inom slägtet. Men 

 efter hvarje sådant lörsök hafva nya former upptäckts, som åter närmare samman- 

 bundit livad som förut kunnat anses afvikande; och det tinnes för närvarande knapt 

 någon anledning att såsom eget slägte upptaga något enda af dem, som man på nämnde 

 sätt sökt uppställa vid sidan eller på bekostnad af det gamla slägtet. Herpochceta, Ste- 

 plianocoelium, Ckauvinia (Bory) och Chauvinia (Kutz.), Phytterpa, Corradoria 

 (Trevis.), Himandactijlius, Ähnfeldtia (Trevis.), Amphibolis (Suhr), Tricladia an- 

 tyda knapt annat än olika afdelningar af ett och samma naturliga slägte, och icke 

 ens dessa afdelningar naturliven begränsade. 



c? C c? 



Den egendomlighet i structur, som först blef nogare känd genom Montagnes 

 arbete, kan utan tvifvel anses såsom slägtets mest utmärkande character. Att den 

 icke saknas hos någon af de nedanför uppräknade arterne torde med visshet kunna 



Lunds Univ. Årsskr. Tom. IX. 1872. 1 



