16 Dr. Johan Daniel Landmark. 
merne i de to hoveddaltrin. Selve Øiegaardene (punkt 16) paa 
kartet ligger oppe foran Bratfonddalen paa en gjenstaaende rest 
av ældre dalbund 438 m. o. h., som muligens motsvarer høiden 
punkt 2 paa fig. 12. 
Mellem Fosse og Øiene findes der paa sydsiden av Bergselven 
(ved punkt 15 paa kartet) et vel utformet. gjel, som avskjærer et 
dalnes, men nu er ganske uttørret, da elven i hovedløpet har 
arbeidet sig dypere ned. Ved betragtningen av tørre elvefar bør 
Fig. 13. Bergselvens utløp fra Hamlagrøvand. 
man erindre, at deres gjelkonturer altid fremtrær skarpest mar- 
kert, naar man ser dem opover, mot den gamle strømretning. 
I retning med strømmen sees konturlinjerne altid mindre godt, 
idet fronten av de vandslepne bergsider er bortvendt fra beskueren. 
(conf. anmerkning pag. 27). 
Partiet mellem Fosse og Øiene synes meget interessant, fordi 
elven her bugter sig i forholdsvis dypt og trangt gjel, medens 
dalbunden baade ovenfor og nedenfor i samme niveau er ganske 
rundskuret av isen. Den uttørrede elverende har et likefrem 
recent utseende. Og disse gjelsvingninger er i det hele altfor 
ferske til at kunne opfattes som rester av et præglacialt (eller 
interglacialt) erosionsarbeide. De maa være utformet under den 
4 
3 
I 
% 
. 
