Nogen asteriders alder og aarsklasser 17 
største utvikling ved en skiveradius av 20—22 mm., hvad den 
naar i 4-aarsalderen. Det i Bergens museum opbevarede mate- 
riale viser nemlig, at unger fra samme aar har en skiveradius av 
ca. ‘2 mm. Aarsgamle individer samler sig om en skiveradius 
av 3—4 mm., 2 aar gamle om 7—8 mm., 3 aar gamle om 12— 
15 mm. og 4 aar gamle 18—20 mm. Materialet fra stat. 47 viser 
forøvrig, at tilveksten kan variere noget paa de forskjellige loka- 
liteter; jeg skulde nemlig være tilbøielig til at anta, at det maksi- 
mum, som paa ,Michael Sars", 1902 stat. 47 findes ved 10—1 I 
mm., repræsenterer tre aar gamle individer; paa de fleste lokali- 
teter har denne aarsklasse sit maksimum ved 13—14 mm. 
Astrogonium pareli forekommer sparsomt og spredt. Av 
det i Bergens museum opbevarte materiale foreligger der kun 
fra en lokalitet, ,Voringen“, stat. 10, et noget rikere, 15 individer. 
Disse har, som det vil sees av tabel IV, en skiveradius av I 1 —19 
mm. med et litet maksimum paa 4 individer ved 12 mm. Dette 
at det er de næstmindste individer som danner maksimum, gjør 
det sandsynlig at materialet er sammensat av to aarsklasser, et 
flertal bestaaende av treaarige individer og desuten et eller nogen 
faa, som er fire aar. Dersom materialet hadde bestaat kun av 
én aarsklasse, vilde nemlig som allerede fremhævet under Bathy- 
biaster robustus dets maksimum være at søke blandt de mellem- 
store individer, altsaa blandt individer med en skiveradius av 
14—16 mm. 
Solaster squamatus er meget utbredt paa de store dyp i 
Nordhavets kolde area, men forekommer ikke nogensteds talrik. 
De 25 individer, som ,Michael Sars" har indsamlet i 1900, 1902 
og 1910, fordeler sig saaledes: Paa tre stationer erholdtes et indi- 
vid og paa fire stationer henholdsvis 2, 4, 5 og 11 individer. Som 
det vil sees av tabel IV har de 11 individer (,Michael Sars“ 1902, 
stat. 96) en skiveradius av 10—25 mm. Der er et individ paa 
10 mm. Det øvrige materiale danner to grupper, hver paa 5 
individer, som maaler henholdsvis 14—18 mm. og 21—25 mm. 
Her er øiensynlig repræsentert tre aarsklasser, hvad ogsaa indi- 
videnes diameter tydelig viser; i ældste gruppe er denne nemlig 
91—107 mm., i yngste 63—69 mm. og hos det 10 mm. store 
individ 39 mm. Sammenlignes dette materiale av Solaster squa- 
matus med materiale av andre arktiske og boreale asterider, er 
der grund til at anta, at det 10 mm. store individ er to aar gam- 
mel og de to grupper henholdsvis 3 og 4 aar. Den største av 
2 
