14 | Haakon Schetelig. 
viser at det ikke har manglet paa evnen til at anlægge graven 
i stor maalestok. Begravelsen maa da tilhøre en tid da skik 
og bruk ikke krævet andet av graven og dens utstyr end det 
som her foreligger. For at bestemme tiden har vi først at ta 
hensyn til at centralgraven i haugen ikke kan være yngre end 
den brandgraven som fandtes helt ute ved kanten. Denne er 
rimeligvis fra 5te aarh. eller mulig fra 6te. Men skeletgraven 
maa være ældre. I den ældre del av folkevandringstiden er 
skeletgravene paa Vestlandet saa gjennemgaaende udmerket 
ved store, velbyggete gravkammere og rikt utstyr, at en ikke 
kan tænke sig en saa paafaldende undtagelse som den vi vilde 
ha her, hvis graven skulde vere fra den tiden. Ogsaa i yngre 
romersk tid gjælder væsentlig samme forhold; det vilde være 
ganske utenfor regelen om vi fra den tid skulde ha en ubrændt 
grav saa skjødesløst anlagt og aldeles uten gravgods. Fra den 
ældre romerske tid stiller saken sig anderledes. Rigtignok er 
det faa fund som er kjendt og endda færre hvor det forelig- 
ger ordentlige fundoplysninger; men det kan dog her henvises 
til sikkert oplyste graver, som kommer den foreliggende meget 
nær (V.J.G. s. 51). Paa den anden side kan en ikke godt 
gaa længer tilbake i tiden. Fra den førromerske tid er ikke 
skeletgraver paavist med fuld sikkerhet, og bronsealderens 
gravkister er ganske anderledes omhyggelig anlagt end den 
graven vi her har at gjøre med. 
Ved en grav hvor det ikke findes oldsaker, kan en selv 
i bedste tilfælde ikke komme længer end til en slik indirekte 
slutning om tidsbestemmelsen. Vi maa i nærværende tilfælde 
stanse ved at al rimelighet taler for at graven paa Kirkeide 
i Stryn skriver sig fra ældre romersk tid, de par første aar- 
hundrede av vor tidsregning. 
Gravkister med flere begravelser. 
Flere ganger for er det fra Norge beskrevet graviund fra 
yngre romersk tid og folkevandringstiden, hvor det kan sees 
at en mand og en kvinde har været begravet sammen i en 
fælles grav. Dels er det graver hvor begge individer er be- 
gravet ubrændt og hvor hele anlægget er saa regelmæssig 
