26 Haakon Schetelig. 
nem (fig. 23); brudstykker av en kjøt- 
kniv av ben (fig. 24), som rigtignok 
er særdeles ufuldstændig men allike- 
vel kan ses at ha været av typen. 
med skaft skaaret av samme stykke 
som bladet; brudstykker av en ube- 
stemmelig benplate med ornamenter 
(fig. 25) mulig en ske; og endelig 
stykker av mindst tre eller fire pile- 
spisser av ben med tange og mot- 
haker (fig. 26). Alle oldsakene har 
været med paa likbaalet. I benmas- 
sen fandtes 26 bjørneklør. Tallet er . 
enestaaende og viser at vi ialfald har 
klør av mere end en bjørnefeld.*) 
Den overveiende del av oldsa- 
kene er utvilsomt kvindegods. Kam- 
men, de to flate naalene og den runde 
tykke naalen av ben utgjør det mest 
konstante utstyr i brændte kvindegra- 
ver fra folkevandringstiden; likesaa 
er kjøtkniven udelukkende fundet i 
kvindegraver. Ved pilespissene staar 
vi mere usikkert. Benpiler er en 
gang fundet sammen med spillebrik- 
ker og terninger i en utvilsom mands- 
| | grav (V. J. G. s. 39), en anden gang 
å | sammen med bronsespænder, bron- 
å ; senaaler og hegter av sølv, altsaa 
å “hin med saker som kjendetegner kvinde- 
4. Bommel, Mi. Bennaal. Brevene (V..7. Gs: aaa 
svenske graver er pilene fundet sam- 
men med benkammer (Manadsblad 
Fra brandgraven. 
1) Det høieste tal av bjørneklør som hittil er fundet i en grav er 16 i 
fundet B. 3358 fra Sæbø, Fjelberg, V.J.G. s. 83, 15 i fundet B. 6700 fra 
Gjersvik, Tysnes. B. M. Aarb. 1915—16. Hist.-ant. række nr. 2. Og 14 i 
brandgraven i Byrkjehaugen, B. 6227, V. J. G. s. 95. Ellers er tallet som 
regel mellem 5 og 10 i hver grav. Dette betyr selvfølgelig ikke at bjørne- 
felden som blev lagt paa likbaalet, har manglet saa meget paa de fuldtal- 
lige 20 klør, men bare at man som regel har været mindre omsorgsfuld 
med at opsamle klørne efter branden. 
