74 Haakon Schetelig. 
hul tvers igjennem saa spissen av tangen kan klinkes øverst. 
Eksemplarer fra England og Frankrik er avbildet fig. 91 og 
92. Knappen har altsaa da konstruktiv betydning mens den 
senere blir et rent ornamentalt utstyr paa sverdgrepet. I. 
samme form som fig. 53 er typen ganske utbredt i England, 
Frankrik og Tyskland; i Danmark omtales fire stykker fra 
graver paa Bornholm (Sophus Miiller, Ordning, Jernalderen, 
fig. 492); fra Sverige kjendes den i Vendelfundet (grav XIV, 
Stolpe og Arne, Graffåltet vid Vendel, pl. XLIII), men formen 
staar her alt paa grænsen til den senere utvikling. 
Typens videre historie er særlig merkelig ved en eien- 
dommelig detalj, nemlig ringen paa sverdknappen. Stjerna 
har vist at det er slike sverd Beowulfdigtet omtaler som ,ring- 
sverd”, og ringen paa sverdgrepet er i det hele det træk som 
i digtet oftest blir nævnt ved sverdene (Knut Stjerna, Hjålmar 
och Svård i Beowulf, Festskr. Oscar Montelius 1903, s. 114 få. 
Essays on Beowulf, London 1912, s. 25 ff.). Ringsverdenes 
utbredelse er fremstillet av Stjerna og den typologiske utvik- 
ling av Salin (Thierornamentik s. 101, fig. 249—252). Her skal 
bare tilføies nogen enkeltheter til supplering. Ved de tidlige 
ringsverdene er hele haandtaket forøvrig uforandret som ved 
de her avbildete eksempler fig. 93 og 94; det er bare gjort et 
indsnit paa den ene siden av knappen for at gi plass til fæste 
for ringen. Av de videre trin i den typologiske utformning 
findes de ældre ganske overveiende i England (fig. 95 og 96) ) 
og de yngste likesaa overveiende i Sverige, hvor de særlig er 
kjendt i pragtfulde eksemplarer fra Upland.”) Det avgjørende 
punkt i utviklingen er der hvor ringen ophører at være be- 
vægelig, altsaa ikke mere har nogen praktisk bestemmelse, 
men bevares som et ornamentalt rudiment ved formen. Dette 
er foregaat alt paa engelsk grund (se Salin, Thierornamentik 
fig. 251) og det maa vistnok opfattes saa at typen færdig ut- 
formet i denne skikkelse blir optat i Sverige og der utvikles 
videre til rene pragtformer. Samtidig med utviklingen av 
ringen gaar andre forandringer av sverdgrepet; knappen blir 
1) Fig. 95 tidligere avbildet av Roach Smith, Collectanea Antiqua VI, 
pl. XXII; denne tegningen er ogsaa benyttet av Salin (Thierornamentik fig. 
249), men den er ikke helt nøiagtig. 
*) Et merkelig tysk fund (fra Rheinhessen) med ringsverd av yngre 
form se Lindenschmidt, Altertiimer, V, 30, 512 a—c. 
