Hj. Negaard. [Nr. 4 



Her har kun boet en og samme folkerace, og den har arbeidet med 

 jern. At den med jern har bearbeidet ben kan ikke gjøre nogen 

 forandring. Endvidere har hytternes beboere været jægere." 



Han har beskrevet sine undersøkelser i en avhandling i norsk 

 historisk tidsskrift 4de række 5te bind, pag. 573—598. Avhand- 

 lingen, der bærer titelen: „De gamle jægere paa Hardangervidden" 

 har en længere historisk oversigt. Den har en efterskrift hvori 

 professoren, foranlediget ved de undersøkelser som jeg foretok i 

 1909, indrømmer muligheten av at finde levninger efter et sten- 

 aldersfolk, men, siger han, da maa der i ordets egentlige betydning 

 gaaes tilbunds. 



I det foregaaende har jeg søkt at gi en mest mulig sammen- 

 trængt fremstilling av, hvad der tidligere er gjort for at utforske 

 Hardangerviddens fortid samt av de resultater som man derved er 

 kommet til, og det tør vel siges at disse undersøkelser hverken har 

 været særlig grundige eller planmæssige, og at deres resultater maa 

 fremstille sig som noksaa tvilsomme, især naar man tar hensyn til 

 den korte tid som er anvendt og til det sparsomme materiale som 

 er bragt for dagen. 



I følelsen herav var det at Bergens museum bestemte sig til 

 at fortsætte de undersøkelser, som det i 1840 hadde paabegyndt ved 

 stiftamtmand Cheistie og kand. Koren. Allerede i 1908 anmodet 

 konservator Schetelig mig om at paata mig dette arbeide, da han 

 selv vanskelig kunde række at efterkomme alle de opfordringer 

 som rettedes til ham fra andre kanter, en anmodning, som jeg med 

 glæde efterkom. 



I 1908 fik jeg ikke anledning til at reise, men i 1909, fra 29 juli 

 til 9 aug., foretok jeg min første undersøke) sestur paa Vidden. Min 

 plan var dette første aar at samle, hvad der var av arkæologisk 

 interesse, saasom bopladser, rengraver og utkikshytter. Jeg vilde 

 først opsøke de steder som allerede var kjendt, studere disse og 

 paa grundlag av hvad de lærte mig, søke at finde saa mange nye 

 forekomster som mulig. Paa de steder, hvor jeg kom, vilde jeg 

 foreta en mere ydre undersøkelse ved opmaaling, fotografering o. 1. 

 og kun foreta utgravning i den utstrækning som var nødvendig til 

 bestemmelse av stedets art og for at faa en prøve paa indholdet av 

 kulturlagene. Jeg fandt at det vilde ha stor interesse at faa alle 



