1911] 



Hardangerviddens ældste befolkning. 



53 



Rengraver findes paa steder, hvor renen trækker, i pas, paa 

 smale eid eller i fjeldskraaningerne langs våndene. De er IV2 — 2 

 m. lange, 60—70 cm. brede og mange av dem endda IV2 — 2 m. dype. 

 De har stensatte kanter og ut over den ene ende er av og til skudt 

 en stenhelle. 



Deres længderetning ligger i dyrenes vei og ut fra hjørnerne 

 gaar i diagonal retning rader av lave sten, som er sat paa kant. 



\jO,Y\,(L 



Fig. 56. Eksempel paa, hvordan en rengrav lægges. 



Gravene har været dækket av kvist og mose 0. 1. og de intet- 

 anende, sky dyr, der nødig har villet passere de mistænkelig ut- 

 seende stenrader er gaat like i fælden. 



Rengravene forekommer av og til enkeltvis, men hyppigst findes 

 flere sammen. 



Fig. 59 viser en samling rengraver, der fuldstændig spærrer 

 passagen over Lagareidet ved Normandslaagen. Et lignende 

 arrangement findes ved Tø re id et mellem de to Heisankjern. 



Hvor dertil er anledning er rengravene gravet ned i jorden og 

 kanterne stensat, men i fjeld og ur finder man dem ogsaa helt op- 



