1911] Hardangerviddens ældste befolkning. 65 



forbindelse er ogsaa at alle de rørformede ben er kløvet for mar- 

 vens skyld. 



Det kan heller ikke tænkes, at kjødet har spillet en mindre 

 rolle, og* at det væsentlig er for skindets skyld at jagten har været 

 drevet; dertil er renens skind for litet værdifuldt for bygdefolk. 



Endelig, og det vigtigste moment, er som jeg alt har nævnt 

 at der ved de gamle bopladser lindes betydelige avfaldslag. Ved 

 de boder som bevislig har været brukt av bygdejægere i nyere tid, 

 har slike avfaldsdynger i det hele ikke dannet sig. 



For stenaldersfolkenes vedkommende er der ikke fundet nogen 

 gjenstand e, som i og for sig leder tanken hen paa fast, længere 

 ophold paa stedet, men dette er derimot tilfældet for de efterføl- 

 gende folk fra jernalderen. Her har vi nemlig fundet av de tid- 

 ligere omtalte vævstene fra bopladsen ved Finsevand. Bfter formen 

 kan de være fra vikingetiden, og dette er sikkert tilfældet med de 

 pilespidser av jern som er fundne ved Krækjavand og Finsevand. 

 Har der saaledes ogsaa i vikingetiden boet folk her hele aaret, saa 

 vil man uvilkaarlig i den forbindelse komme til at tænke paa alle 

 de fredløse, som efter sagaerne holdt til paa fjeldet i de dage. De 

 fredløse har ofte været folk av høi kultur. Den i avfaldsdyngen 

 fundne benkam (fig. 42), der dog maa være av noget yngre dato 

 end pilespidsene, peker ved sin nærværelse hen paa en mere civili- 

 seret levevis end det vilde jægerliv som tradition og bygdesagn 

 fortæller os om. 



Der er endel forhold som tyder paa, at stenaldersfolket paa 

 fjeldet har tilhørt en anden rase end deres naboer i dalene 

 mot øst. 



Ved Finsevand, hvor den betydeligste utgravning har fundet 

 sted, har jeg paavist, at der er hengaat en længere tid, da husene 

 stod forlatt av sine første beboere. De har ligget i ruiner og 

 sanden er føket over mur og arne. Senere kom folket med jern- 

 vaabnene. Der har ikke været nogen jevn utvikling fra de første 

 beboere til de efterfølgende. De nye folk tok øde bopladser i be- 

 siddelse, de hadde andre vaaben, andre behov og andre bygnings- 

 skikke. 



Ved Ørteren vand og ved søndre boplads ved Krækjavand 

 lindes store boder med tyndt kulturlag — her har folk kun boet 

 en kortere tid. Under forutsætning av at alle bopladser paa Vid- 



