12 James A. Grieg. [Nr. 5 



traf vi kun fjeldryper, samme art som fandtes representert blandt 

 dyrebenene fra Krækjavandets og Finsevandets bopladser. 



Charadrius pluviatilis Linné. 



Av denne art fandtes 30 — 40 cm. dypt i avfaldsdyngen utenfor 

 det sydøstlige hjørne av de nordre bopladser paa Sundtangen, Finse- 

 vand, et noget forvittret høire femur og den distale del av et andet 

 høire femur. 



Heiloen er i vor tid meget almindelig paa Hardangervidden og 

 under vor reise i forløpne sommer paatraf vi den flere steder. Den 

 indfinder sig paa fjeldet i sidste halvdel av mai og i de første dage 

 av juni. Den forlater det allerede i første halvdel av august, und- 

 tagelsesvis hænder det dog at man kan træife paa enkelte fugle 

 endog saa sent som i begyndelsen av september (cfr. Baeth 1 )). 

 Paa den anden side kan de gamle fugle være paa høsttræk allerede 

 saa tidlig som i slutten av juli, det var saaledes tilfældet i forløpne 

 sommer. I dette fund har man saaledes en tidsbestemmelse for 

 naar paa aaret der har opholdt sig mennesker paa Hardangervidden. 



Rangifer tarandus Linné. 



Renben lindes i store mængder ved samtlige undersøkte bo- 

 pladser, saavel i pladsenes indre som særlig utenfor i avfaldsdyngerne, 

 hvor benhaugene som allerede nævnt kan ha en mægtighet av 

 70 — 75 cm. Blandt benene lindes de forskjellige dele av renskelettet 

 repræsenteret. De fleste ben er i mislig forfatning og mere eller 

 mindre forvittrede. Rørknoklerne er knuste for margens skyld, kun 

 rent undtagelsesvis fandtes en ubeskadiget knokkel. Av kranier 

 erholdtes likeledes kun brudstykker. Som nedenfor nærmere skal 

 vises tyder alt paa at bopladsenes ren ikke har avveket fra den 

 vildren, som i vor tid lever paa Hardangervidden, kun synes den 

 at ha været større og hat sværere, kraftigere horn. 



Blandt benene lindes talrike avhuggede stykker horn, der som 

 allerede paapeket av Bendixen kan være bearbeidet. De fleste 

 hornstykker er sterkt forvittrede. Desværre lykkedes det ikke at 

 linde hele, ubeskadigede horn. Av de fundne hornstykker fremgaar 

 det dog, at bopladsenes ren maa ha hat svære horn. Hornstykkernes 

 form viser at renen har tilhørt „barrenground" racen, hvortil den 

 nulevende vildren paa Hardangervidden likeledes hører. 



J ) Baeth: Norges fuglevildt, 1881, pag. 315. 



