Morone labrax Linné. 



Av denne ved Bergenskysten meget sjeldne art er i de seneste 

 aar fanget to yngre eksemplarer, det ene i Hjeltefjorden 18 januar 

 1902, det andet ved Etne, Søndhordland, Iste mai 1909. 



Det første av disse eksemplarer maaler : Totallængde 402 mm., 

 længde til halekløft 377 mm., hodets længde 98 mm. Det andet 

 eksemplar maaler henholdsvis 494 mm., 459 mm. og 125 mm. 



Artediellus uncinnatus Reinhardt. 



„Michael Sars u tok 22 juli 1909 i et ræketrawltræk i Kaafjord, 

 Lyngen, 100 — 120 m., nogen eksemplarer av denne art. Det største 

 av dem, en han, var 112 mm. lang. Det største av de av professor 

 Collett fra den norske kyst undersøkte eksemplarer, en hun, 

 maalte 90 mm., mens nogen eksemplarer fra Green Harbour, Spits- 

 bergen, var indtil 132 mm. lang. 



To hunner fra Kaafjord, 90 mm. og 103 mm. lang, hadde gyte- 

 færdig rogn. Collett fandt nogen hunner, fanget 26 juli 1901 av 

 „Michael Sårs" ved Green Harbour, Spitsbergen gytefærdige 1 ), 

 mens gytetiden ved vor sydkyst synes at falde om vaaren. 2 ) Dette 

 samstemmer med, hvad vi kjender fra andre arktiske dyreformer, 

 som lever ved vore kyster, saasom Cucumarkt frondosa, Solaster 

 endeca og Solaster papposits, kfr. Appelløf 3 ) og des Arts 4 ). I de 

 arktiske egne gyter de om sommeren, men ved vore sydligere 

 breddegrader om vaaren, naar våndet har sin laveste temperatur, 

 og de hydrografiske forholde mest ligner de arktiske farvandes. I 



1 ) Rep. Norw. Fishery and Marine Investigations vol. 2, 1905, nr. 3, pag. 89. 



2 ) Collett: Meddel, om Norges fiske 1884—1901, part 1, pag. 22. 



3 ) Appellof: Havlmndens dyreliv, Hjort: Norsk havfiske, part 1, 1905, 

 pag. 113. 



4 ) Des Arts: Ueber die ersten Entwicklungsstadien vuii Ciwumaria fron- 

 dosa unter Berucksichtigung einiger unormalen Verhaltnisse. Bergens Museums 

 Aarbok 1910, nr. 13, pag. 11. 



