1911 1 Ichthyologiske notiser III. 23 



Fierasfer acus Brunnich. 

 (Tab 1 fig'. 4). 



„Michael Sårs" erholdt 15 august 1902 i et overiiatetræk syd 

 for Færøerne (stat 82, 61° 09' N. Br. 7° 54' V. L.) en Fierasfer- 

 larve som maaler: 



Totallængde 47 mm. 



Hodets længde 3.5 „ 



Avstand fra snutespids til analaapning 5.5 ,, 



Kroppens høide over analaapningen 1.5 „ 



Eksemplaret som er i mindre god kondition, ligner den av Gun- 

 thee i „Report on the pelagic Fishes" *) beskrevne larve av Fieras- 

 fer acus, hvorfor jeg har henført det til denne art. 



Hodets længde gaar 13.5 ganger i totallængden, kroppens høide 

 gaar 31.3 ganger. Saavel hode som krop er sterkt sammentrykt, 

 sterkere end hos de ovenfor beskrevne larver av Fierasfer clenta- 

 tus. Halen løper ut i en tynd, traadformig spids, som mangler 

 hvirvellegemer og halefin. Øiets diameter, 1 mm., er noget mindre 

 end avstanden mellem snutespidsen og øiet. Inter maxillare stræk- 

 ker sig til øiets bakre rand. Saavel i over- og underkjæven saaes 

 en række yderst fine tænder. Større ; ,hjørnetænder u som hos Fie- 

 rasfer clentatus mangler. Tænder paa vomer og palatinum lykkedes 

 det mig ikke at paavise. Dorsalfinnen begynder like over anal- 

 aapningen og analfinnen umiddelbart bak denne. Analfinnens straa- 

 ler er noget høiere end dorsalfinnens. Av „pisketraaden" var kun 

 i behold det ganske korte basale parti. Pigmentering kunde ikke 

 paavises. 



I „Eier und Larven von Fischen" 2 ) anser Ehrenbaum Gunthees 

 Fierasfer acus som en larve av Fierasfer clentatus. At dømme 

 efter foreliggende eksemplar, som ligner Gunthees, kan jeg dog 

 ikke tiltræde denne opfatning. Hos Fierasfer clentatus mangler 

 „pisketraaden" et kort, tykkere basalt parti; den har en anden 

 tandbygning og dens hele habitus er forskjellig. 



Den av Gunthee beskrevne larve toges 9 august 1882 av 

 „Triton" like under overflaten i Færøkanalen (stat. 5, 61° 01' 45 " 

 N. Br. 8° 15" V. L.). Lowe anfører Fierasfer acus fra Madeira 3 ). 

 Forøvrig kj endes arten kun fra Middelhavet, hvor den er funden 



!) Eep. Sei. Ees. „Challenger", Zool. vol 31, 1889, pag. 27 tab 4 fig. F. 



2 ) Op. cit, pag. 305. 



3 ) Proc. Zool. Soc. London, 1843, pag\ 92. 



