36 James A. Grieg. [Nr. 6 



I 1904 mottok Bergens museum fra kaptein L. Waage, Hauge- 

 sund, to Petromyzon marinus, den ene 750 mm., den anden 714 mm. 

 lang, som fandtes fastsuget paa en finhval (Balcenoptera physahis), 

 som samme sommer var skutt utenfor Islands sydvestkyst. Kaptein 

 Waage, som i 12 aar hadde drevet hvalfangst ved Island, meddelte 

 at han oftere hadde fundet Petromyzon marinus fastsuget til hval, 

 men den forsvinder, naar hvalen blir skutt. De store lyse pletter, 

 som hyppig kan sees paa hval ; er merker efter denne fisk. (Kfr.. 

 „Naturen" 1904 pag. 318). Disse meddelelser bekræftes av dr. Japha 

 som i „Weitere Beitrage zur Kenntnis der Walhaut" ! ) avbilder to 

 saadanne Petromyzon-mQrkQY, det ene fra huden av Balcenoptera 

 horealis, det andet fra Balænoptera physalus. Denne Petromyzon- 

 marinus 1 s parasiteren paa hvalen minder om dens snylten paa brugden. 

 I sin beskrivelse av brugden skriver Gunneeus herom: ,.Som noget 

 merkverdigt med denne fisk maa jeg ogsaa anføre, at den har ulei- 

 lighed af havlampreten, en slags negenøgen, som av Linne kaldes 

 Petromyzon marinus, thi denne bider sig i stor mængde fast i dens 

 krop og forlader den ikke, før end den er død. Hvorfor den og ofte 

 trækkes paa land." 2 ) Ifølge meddelelse fra stiftamtmånd Cheistie 

 til professor Keøyee 3 ) skal brugdens buk „almindeligt u være besat 

 av disse „orme eller slangelignende dyr". 



Branchiostoma lanceolatum Pallas. 



Ved Bergenskysten forekommer lancetfisken kun i den ytterste 

 skjærgaard, hvor den paa enkelte lokaliteter saasom ved Solsvik 

 endog kan være meget talrik. 4 ) Den forekommer som oftest ned- 

 gravet i skjælsanden, som man finder i de aapne sund og oserne 

 ut mot havet. Ved Oksefluerne, Husø, Sogn, 30 — 14 m , har jeg 

 dog ogsaa fundet den blandt grov singel. Saavidt vites er Bran- 

 chiostoma lanceolatum aldrig fundet inde i de vestlandske fjorde, 



J ) Zool. Jahrbiicher, Suppl. 12, Heft 3, 1910, pag. 711 tab. 21 fig. 1 & 2. 



2 ) Kgl. norske Vid. Selsk. Skrifter vol. 4, 1768, pag. 22. 



3 ) Krøyer: Danmarks Fiske. vol. 3 avd. 2, 1853, pag. 1038. 



4 ) Av lokaliteterne omkring Solsvik, hvor Branchiostoma lanceolatum er 

 funden, kan nævnes: Guldskjær, 40 m. ; Bnarø, 16 m. ; Oksen 40—90 m. og 20 m., 

 Gloppeholmen 20—60 m. og Turøknappen, 20—60 m. Paa sidstnævnte lokalitet 

 kan den i enkelte aar være yderst talrik, mens i andre aar kun et og andet 

 eksemplar faaes. 



