24 Gunnar Holmsen. [Nr. 9 



Nedre sandstensavdeling. 



I „Utkast till Spetsbergens geologi" sier Nordenskiold, at de 

 tertiære lag ved Isefjorden hviler paa en fot av jura. Nogen dis- 

 kordans er ikke paavist uten for et sted mellem Advent Bay og 

 Colebay, hvor Nathokst fandt en usikker diskordans 1882, likesaa- 

 litt som nogen forvitringssone i de øverste juralag er kjendt. Grænsen 

 er derfor usikker, da lagene er fossilfattige. De Geer og Nåthorst 

 fandt i 1882 ved Advent Bay skjællene Leda nuda og Aucella 

 mosquensis. Den sidstnævnte, som ansees ledende for jura, tindes 

 ogsaa i de nedre avdelinger av kridt. Den er en nordlig form, 

 som ikke er fundet i Mellemeuropas lag, og det er gjennem dette 

 fund ikke bevist, at undere kridt mangler paa Spitsbergen. 



Mens de tertiære lag paa Green Harbours vestside er foldet 

 indtil stupende fald, viser lagene fra bugtens østside til -Advent 

 Bay svævende fald med næsten horisontal lagstilling. Mot øst 

 hæver lagene sig langsomt, saa de underliggende juralag kommer 

 tilsyne, og disse juralag holder sig nu til østkysten, hvor de optrær 

 paa Whales head og Kap Agardh. Det store tertiæromraade strækker 

 sig mot nord til lavlandet ved Kap Boheman og mot syd ifølge 

 Nåthorst til bunden av Yan Keulen Bay og herfra videre til øst- 

 kysten saa langt som til Keilhaus berg nær Sydkap. Kun mot 

 vest er det avskaaret av store devoniske eller tertiære forkastnings- 

 planer. Disses hovedretning er n.n.v. — s.s.o. I nærheten av de 

 tertiære forkastningsplaner, som iøvrig ofte falder sammen med de 

 devoniske, er de tertiære lag foldet over en kortere sone. 



Like øst for Fridthjofs bræ anstaar juralag. Bræen naar våndet 

 nogen faa hundrede meter indenfor Akseløen, hvor der inderst an- 

 staar sandsten og skifer av permisk alder 1 ) ytterst og vestligst steilt- 

 staaende overkarboniske flintlag. I Mitterhuken er karbonlag endog 

 overskjøvne over triaslagene. Ved Kap Lyell paa Belsunds sydside 

 er tertiærlagene blottet og anstaar med faldvinkler op til 70°. De 

 nederste lag av undre sandstensavdeling har derfor ved 

 tertiæromraadets vestlige grænse deltat i den sidste 

 bjergkjædedannelse. Mens lagene fra dette foldede randparti 

 langs Isef jordens sydlige strand tegner sig omtrent horisontale, falder 

 de langs Yan Mijens Bay svakt mot øst saaledes, at man ved at 

 seile bugten indover fra Kulfj eldet til Sundevalls berg, passerer den 

 hele lagrække. 



J ) Kjellsteom: Uppmåtning af Van Mijens Bay, Ymer, 21, 1901. 



